Справа № 664зп-20/160
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 жовтня 2020 року Справа №664зп-20/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в м.Дніпрі у порядку письмового провадження заяву головуючого судді Боженко Н.В. про самовідвід судді за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до подачі позовної заяви №664зп-20/160,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через «Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1: Кабінет Міністрів України, відповідача 2: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, відповідача 3: Національна поліція України, відповідача 4: Державне бюро розслідувань, відповідача 5: Міністерство юстиції України, третя особа 6: ОСОБА_2 .

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 664зп-20/160 між суддями від 15.10.2020 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Боженко Н.В., суддя Юрков Е.О., суддя Тулянцева І.В.

16 жовтня 2020 року суддею Боженко Н.В. подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначено, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. була відповідачем у справі № 160/10433/19 за позовом ОСОБА_1 до суддів Дніпропетровського окружного адміністративного суду: Сліпець Н.Є., Боженко Н.В., Жукової Є.О., Захарчук-Борисенко Н.В., Златіна С.В., Прудника С.В., Єфанової О.В., Сидоренка Д.В ., Бондар М.В. , Озерянської С.І. , Неклеси О.М. , Конєвої С.О., Врони О.В., Букіної Л.Є., Кальника В.В., Горбалінського В.В., Кучми К.С., Голобутовського Р.З., Кадникової Г.В., Царікової О.В., Турової О.М. про оскарження рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 36, частиною 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Боженко Н.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

Вирішуючи заяву про самовідвід, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Аналіз наведених правових норм та норм Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що підставою для відводу (самовідводу) не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, а зазначеними нормами також унеможливлюється участь судді у розгляді справи коли в учасника справи могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (суддів).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також у тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, зазначеними нормами унеможливлюється участь судді у розгляді справи коли в учасника справи могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи те, що викладена у заяві про самовідвід судді Боженко Н.В. обставина може бути сприйнята учасниками справи, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної заяви, враховуючи аналіз Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини, приписи ст. ст. 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України та з метою дотримання Бангалорських принципів поведінки суддів й забезпечення неупередженості при розгляді заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності за результатами розгляду цієї заяви, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Боженко Н.В. - задовольнити.

Відвести суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. від розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви №664зп-20/160.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до подачі позовної заяви № 664зп-20/160 передати до управління з організаційного забезпечення суду (канцелярії) для повторного розподілу згідно з вимогами статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.В. Боженко