Справа № 380/6699/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6699/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.;

за участю представника відповідача Посисень І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними і скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Міністерства юстиції України (далі - МЮУ, відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 03.07.2020 року №1733/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.07.2020 року №2382/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 ».

Ухвалою від 20.08.2020 суд відкрив провадження у справі та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Наказом Міністерства юстиції України від 13.07.2020 року №2382/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 » анульовано позивач доступ до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На переконання позивача оскаржувані накази прийняті з порушенням встановленого законодавством Порядку №990, зокрема щодо підстав проведення перевірки. Зазначає, що лист слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області не є в переліку підстав для проведення контролю чи камеральної перевірки за діяльністю у сфері державної реєстрації. Крім того позивач вказує що з 04.09.2018 працює на посаді Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а не Вовківської сільської ради, що свідчить про проведення перевірки та притягнення до відповідальності державного реєстратора не відповідного суб`єкта державної реєстрації.

Підставою для скасування наказів, на переконання позивача, є також той факт, що ними порушено право державного реєстратора ОСОБА_1 на працю, а також паралізовано роботу Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та унеможливлено належне використання цим органом своїх прав та обов`язків з метою надання особам відповідних послуг.

Відповідач надав відзив на позов. На заперечення позовних вимог зазначає, що процесуальною підставою винесення наказу від 13.07.2020 року №2382/5 були матеріали камеральної перевірки щодо дотримання законодавства в процесі проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У ході зазначеної перевірки було виявлено ряд порушень державним реєстратором ОСОБА_1 вимог Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004р., Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, що і слугувало винесенню оскаржуваного наказу від 13.07.2020 року №2382/5.

Зазначено, що оскаржувані накази винесені підставно та згідно з вимогами чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представником ДП «НАІС» було надано пояснення щодо позову. Зазначено, що оскаржуваний наказ було направлено до виконання в ДП «НАІС» та невідкладно виконано. Відповідно до наказу МЮУ №1059/5 від 25.06.2019 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є міністерство юстиції України» визначено ДП «НАІС» адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення діяльності яких належить до МЮУ. Крім того зазначено, що у ДП «НАІС» відсутні повноваження та фактична можливість надавати правову оцінку рішенням МЮУ про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів до ДРРП.

Третя особа вказує, що діяла відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та підзаконними нормативно-правовими актами у відповідній сфері регулювання правовідносин.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти заявлених вимог, просив відмовити у задоволенні позову.

Решта учасників справи, явку представників в судове засідання не забезпечили.

Заслухавши доводи сторони, всебічно та повно дослідивши докази, наявні матеріали суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Розпорядженням Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04.08.2018 №28-ос ОСОБА_1 був призначений на посаду державного реєстратора Жирівської сілької ради.

На підставі листа слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.05.2020 МУЮ винесло Наказ №1733/7 від 03.07.2020 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 ».

На підставі наказу МЮУ №1733/7 від 03.07.2020 було проведено камеральну перевірку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

У ході проведення зазначеної перевірки, були виявлені порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.

За результатами проведення камеральної перевірки на підставі наказу МЮУ №1733/7 від 03.07.2020 винесено наказ від 13.07.2020 року №2382/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 ».

Даним Наказом анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи вищезгадані накази протиправними та такими що порушуютьє його права звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов`язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини першої статті 37-1 Закону № 1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

Частиною другою статті 37-1 Закону № 1952-IV встановлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

Процедуру здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань визначено Порядком № 990 затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 (з наступними змінами).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 990 моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Згідно з пунктами 4-7 Порядку № 990 моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями:

1) порушення строків, визначених Законами;

2) проведення реєстраційних дій в неробочий час;

3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування;

4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень;

5) скасування (видалення) записів з реєстрів;

6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту. Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів. Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті.

Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 Порядку № 990, під час проведення камеральної перевірки комісія має право:

1) ознайомлюватися з електронними копіями документів, на підставі яких проводилися реєстраційні дії та які розміщені у реєстрах, а також з документами, створеними за допомогою програмних засобів ведення реєстрів;

2) витребувати у суб`єкта державної реєстрації, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, у державного реєстратора копії документів в паперовій формі, відомості про які містяться в реєстрах, проте відсутні виготовлені шляхом сканування електронні копії таких документів у реєстрах;

3) вимагати від державних реєстраторів, уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації надання пояснень.

Згідно п. 9 цього ж Порядку, результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії.

У довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються:

-дата проведення камеральної перевірки (число, місяць, рік);

-прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку;

-підстава проведення камеральної перевірки;

-опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів;

-пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки.

Відповідно до п. 10 Порядку, за результатами проведеної камеральної перевірки Міністерство юстиції України на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що проведенню камеральної перевірки передує обов`язок відповідача повідомити державного реєстратора про факт проведення такої перевірки та правові підстави її проведення.

В свою чергу, невиконання наведених вимог законодавства призводить до визнання такої перевірки та рішень, прийнятих за її результатами, незаконними.

Суд бере до уваги, що під час розгляду заяви, по якій проводилась камеральна перевірка, позивачем перевірялась інформація з приводу наявності обтяжень об`єкта, що був предметом реєстрації. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкті»; від 16.08.2018 р., жодних обтяжень чи іпотек на дату реєстрації позивачем заяви не було.

П.4 Порядку № 990 (посилання на який міститься в наказі від 03.07,2020 р. №1733/7, як на підставу для проведення камеральної перевірки) передбачені виключні підстави для проведення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації.

У даному випадку суд погоджується з позивачем та наголошує що лист слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області до переліку підстав для проведення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації не входить.

Окремо суд наголошує, що Ззгідно частин 1 і 2 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 3 ст.110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже слідчий, мав право звернутись до МЮУ виключно на підставі певного процесуального рішення у формі постанови, а не листа. Більш того, слідчий, на підставі вірно оформленого процесуального документа, мав право лише звернутись до МЮУ з витребуванням наявних вже висновків ревізій чи актів перевірки, однак не з вимогою про проведення такої перевірки.

Враховуючи що суд прийшов до висновку про протиправність наказу від 03.07.2020 р. за №1733/7 МЮУ «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 », як наслідок, визнанню протиправним та скасуванню підлягає наказ МЮУ від 13.07.2020 р. за №2382/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 », оскільки такі видані з порушенням порядку, встановленого законом, а отже є недопустимими доказами в контексті ст.74 КАС України.

Як наслідок, недотримання наведених вимог законодавства призводить до визнання такої перевірки та рішень, прийнятих за її результатами, незаконними.

Крім того, як вже зазначалося судом згідно 2 Порядку 990, МЮУ не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки повинен був надіслати суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, рекомендованим листом з описом вкладення примірник відповідного рішення Мін`юсту, до якого додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки;

- Згідно п.13 Порядку 990, під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати посадовій особі Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки.

Слід зазначити, що з 04.09.2018 р. ОСОБА_1 працює на посаді державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується Розпорядженням від 04.09.2018 р. №28-ОСтоді як камеральну перевірку відповідачем проведено відносно державного реєстратора Вовківської сільської ради, на час проведення якої позивач посади в даного суб`єкта державної реєстрації не займав і відповідно не перебував з ним в трудових відносинах. При цьому, в наказах МЮУ від 03.07.2020 р. №1733/7 та від 13.07.2020 р. Х» 2382/5 також вказано посаду державного реєстратора Вовківської сільській раді, що свідчить про проведення перевірки та притягнення до відповідальності державного реєстратора не відповідного суб`єкта державної реєстрації.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що МЮУ надсилало суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор (Жирівська сільська рада) рішення МЮУ про проведення камеральної перевірки, а надіслало таке рішення Вовківській сільській раді.

Таким чином, МЮУ в порушення п.12 Порядку 990 не повідомило ні суб`єкта державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, ні самого державного реєстратора про винесення рішення МЮУ про проведення камеральної перевірки.

Як наслідок, така обставина унеможливила державного реєстратора скористатись своїм правом закріпленим в п.33 Порядку 990, та подати посадовій особі МЮУ свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки.

Як вже було зазначено, ч.2 ст. 37-1 Закону № 1952-1V встановлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення.

Законодавець, наділяючи Міністерство юстиції України функціями контролю у сфері державної реєстрації прав та визначаючи порядок застосування ним видів заходів впливу до державних реєстраторів, як контролюючий орган також зобов`язав його мотивувати таке рішення.

Тобто, МЮУ зобов`язане навести підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви, за яких застосовано саме такий захід впливу, та обґрунтувати строки його застосування.

Однак, у спірному наказі не зазначено мотиви, за яких державному реєстратору анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не застосовано інший вид відповідальності.

Вказане свідчить про порушення відповідачем принципів обґрунтованості та гласності прийнятого рішення, а також позбавлено державного реєстратора можливості виразити і донести до МЮУ свою позицію щодо своїх доводів.

Зокрема, принцип обґрунтованості прийнятого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен враховувати принцип гласності. Особа, щодо якої приймається рішення має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень. Вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи, має право брати участь у прийнятті рішення шляхом надання пояснень.

При прийнятті рішення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для якого є наявність у діях державного реєстратора порушення порядку державної реєстрації прав, Міністерство юстиції України має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, що в свою чергу і є мотивом для застосування саме такого дисциплінарного стягнення як, зокрема, анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не повідомлено ні роботодавця державного реєстратора, ні самого державного реєстратора про факт проведення перевірки і винесено рішення з порушенням встановленого порядку.

При цьому, визначаючи вид стягнення у вигляді анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення.

Оцінка порушень, допущених державним реєстратором під час вчинення ним реєстраційних дій, не спростовує невмотивованість застосованого до позивача стягнення. Тобто, підставою для визнання неправомірними спірних наказів є не висновки щодо допущених позивачем недоліків у роботі, а не дотримання відповідачем вимог щодо обґрунтованості та зазначення мотивів прийняття спірних рішень (наказів).

Наведена позиція узгоджується з судовою практикою Верховного суду викладеною в постановах від 15.08.2019р. у справі №826/12480/17, від 17.07.2019р. у справі №420/5711/18, від 14.11.2018р. у справі № 814/2229/17, від 10.07.2019р. у справі №820/2849/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Сторонами, суду не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 03.07.2020 року №1733/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13.07.2020 року №2382/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 ».

Стягнути з бюджетних асигнувань Міністерства Юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.10.2020.

Суддя В.М. Сакалош