Справа № 458/630/18
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/630/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

встановив:

11.06.2018 позивач ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, у якій позивач просить суд поновити строк на оскарження, визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕЕА №227971 від 05.12.2017.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена без повного встановлення фактів і обставин. 05.12.2017 перебувала в м.Рокитне Київської області, як було пізніше зазначено нею у поясненнях сержанту поліції СРПП № 3 Турківського ВП Самбірського ГУНП у Львівській області від 16.05.2018 року. Тобто, вона фізично не могла бути присутня під час скоєння правопорушення та розгляду справи про адмінстративне правопорушення 05.12.2017 року на просп. Ювілейний, 51 у м.Харків. Транспортний засіб, а саме, автомобіль моделі "МАZDА 323" з номерним знаком НОМЕР_1 не зареєстрований за нею. В постанові про накладення адміністративного стягнення №ЕАА №227971 від 05.12.2017 року не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення. Копію постанови не отримувала. Про накладення на неї адміністративного стягнення дізналася лише через повідомлення державного виконавця Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про виклик через відкрите виконавче провадження з примусового виконання. Жодних листів чи повідомлень про накладення на неї адміністративного стягнення вона не отримувала. Оскільки не була ознайомлена із копією постанови №ЕАА №227971 від 05.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку, вважає поважними причини строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 10.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

А згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Беручи до уваги, те що при прийнятті справи до провадження визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ч. 2 ст. 262 КАС України строку, а саме - розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, як видно з копії постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії №ЕАА №227971 від 05.12.2017 року, така не відповідає вказаним вище вимогам, так як така, не містить суті правопорушення, місце вчинення адміністративного правопорушення. Позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., однак суть правопорушення не можливо встановити, так як копія, яка була надана відповідачем для примусового виконання, а також копія цієї ж постанови, яка долучена 08.09.2020 позивачкою, є нечитабельна, оскільки з копії оскаржуваної постанови неможливо практично нічого прочитати.

Більшість необхідних реквізитів та інформації в оскаржуваній копії постанови неможливо прочитати та співставити з вимогами, передбаченими законодавством до її оформлення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

У листі від 30.10.2019 № 11092/41/14/01-2019 відповідач повідомив, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських у зв`язку з втратою актуальності були знищені.

Відтак, враховуючи обов`язок відповідача довести правомірність прийнятого оскаржуваного рішення, суд встановив, що відповідачем такий не виконано та не подано суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 , викладені в адміністративному позові, та в її письмових поясненнях, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Позивач просить суд захистити її право шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 126 КУпАП є недоведеним, а оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Частиною другою ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень ( постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення ( постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із змісту позовної заяви видно, що позивач не була ознайомлена з копією оскаржуваної постанови, копію такої їй не було вручено і не надіслано по пошті, а дізналася про існування вказаної постанови вже після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови серії №ЕАА №227971 від 05.12.2017 року про стягнення з неї штрафу. Тобто позивач, дізнавшись з виконавчої служби про існування вказаної постанови, звернулася до суду із позовом про захист свого порушеного права. Враховуючи те, що відповідачем не доведено вручення постанови ОСОБА_1 , і таким чином, суд визнає, що позивач пропустила строк оскарження постанови з поважних причин.

Керуючись ст. 9, 77, 241, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії №ЕАА №227971 від 05.12.2017 року, винесеної Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії №ЕАА №227971 від 05.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено 12.10.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: с.Присліп Турківського району Львівської області, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області (61033, вул. Шевченка, 315А, м. Харків).

Суддя О.І. Кшик