Справа № 360/4035/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року справа №360/4035/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів: Ястребової Л.В., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача Суткового А.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2020 року у справі № 360/4035/19 (головуючий І інстанції Т.В. Смішлива ) за позовом Адвоката Суткового Андрія Миколайовича в інтересах Приватного підприємства "БІВМ і К" до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, третя особа Сєвєродонецька міська рада про визнання протиправними дій щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок і зобов`язання провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2019 року приватне підприємство «БІВМ І К» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні Витягу № 875/0/195-19 від 23 липня 2019 року відносно земельної ділянки к/н :06:043:0003 станом на 23 липня 2019 року з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки;

- зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська області, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 та видати новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки;

- стягнути з Відповідача - Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області (93400, м. Сєвєродонецьк, Луганської область, 93400, м. Сєвєродонецьк, Луганської область, пр. Центральний 17, корп. 2, ), судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу;

- зобов`язати Відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, 93400, м. Сєвєродонецьк, Луганської обл., пр. Центральний 17, корп. 2, , відшкодувати Позивачу - Приватному підприємству «БІВМ І К» 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22, шкоду, заподіяну протиправними діями Відповідача при індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вчинених ним при формуванні Витягу з НГО № 875/0/195-19 від 23 липня 2019 року відносно належної Позивачу на праві власності земельної ділянки к/н :06:043:0003 станом на 23 липня 2019 року, а саме - застосування, при визначенні розміру НГО, коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) у розмірі 42433,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог заначено, що відповідачем сформовано витяг № 875/0/195-19 від 23.07.2019 відносно земельної ділянки к/н :06:043:0003 станом на 23.07.20l9, з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (надалі - Витяг) із зазначенням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки (надалі - Кінд) - 6,071.

Рішенням сесії 22 скликання (32 сесія) Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19.01.1998 «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача» затверджено з 01.01.1998 грошову оцінку населених пунктів м. Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача.

У відповідності до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно .від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення -1,06, 2017рік - 1,0, Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Тобто, показник середньої (базової вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьк станом на 01.01.1998 має відрізнятися від показника середньої (базової вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьк станом на будь-яку дату 2017, 2018 або 2019 років лише на кумулятивний добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки за 1998-2016 роки, а саме у 3,3661 рази: 1,006х1,127х1,182х1,02х1,035х1,028х1,152х 1,059х1,249х1,433х1,06 = 3,3661.

Відповідно, показник у розмірі 6,071 обумовлений тим фактом, що Відповідачем при формуванні Витягу протиправно застосовано коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки за 1996 та 1997 роки: 3,3661х1,703х1,059 = 6,071.

Таким чином, належний Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки, що має застосовуватися для оцінки земельних ділянок по м. Сєвєродонецьк станом на будь-яку дату 2019 року, має бути рівним 3,3661, а не 6,071, як це вказано у Витягу.

Внаслідок протиправних дій Головного управління Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) та 1997 рік (1,059) при формуванні Витягу призвели до того, що Позивач вимушений сплачувати земельний податок в 1,804 рази вище (6,071/3,3661=1,804), ніж це передбачено законодавством України.

З урахуванням викладеного, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Держгеокадастру щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні Витягу № 875/0/195-19 від 23 липня 2019 року відносно земельної ділянки к/н :06:043:0003 станом на 23 липня 2019 року з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

Зобов`язано відповідача провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська області, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 та видати новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки;

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 01 липня 1997 року згідно договору, укладеного між виконкомом міської ради та Діпромістом (додаткова угода № 1-97 до договору № 12-75 від 01 липня 1997 року) проведена грошова оцінка земель м. Сєвєродонецька.

Рішенням сесії Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19 січня 1998 року «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища, Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача» затверджено з 01 січня 1998 року грошову оцінку земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища, Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача.

Виходячи зі змісту вказаної грошової оцінки вбачається, що всі показники: чисельність населення м. Сєвєродонецька (абзац 3 стор. 3 витягу з грошової оцінки земель 1997 року), витрати на освоєння та облаштування території (останній абзац стор. 9, абзац 1 стор. 10 витягу з грошової оцінки земель 1997 року), загальна вартість інфраструктурного облаштування території (абзац 3 стор. 10 витягу з грошової оцінки земель 1997 року) застосовувалися станом на початок року розробки оцінки, тобто на 01 січня 1997 року. Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу У країни (далі ПК України) встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно вимог статті 18 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1378-ІV "Про оцінку земель" (далі - Закон № 1378), нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій в межах населених пунктів не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до приписів п. 289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

За змістом вказаної норми, кумулятивне (тобто накопичувальне) застосування щорічних коефіцієнтів індексації пов`язане саме з датою проведення нормативної грошової оцінки, але не з датою прийняття рішення про її затвердження чи датою введення нормативної грошової оцінки.

З моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки, але не коефіцієнтів її індексації, які, як зазначалось, застосовуються кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища, Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача розроблена в 1997 році.

Таким чином, дата вказана у документації, - 1997 рік, в силу абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 1378 є датою проведення нормативної грошової оцінки. Саме з цією датою пов`язується початок кумулятивного застосування щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки.

Коефіцієнти індексації, на які посилається позивач, вперше були введені лише у 2000 році, що підтверджується ст. 23 Закону України «Про оплату за землю» та Порядком проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 року № 783, які на теперішній час втратили чинність. Тому не застосовувалися в розрахунках грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька.

Отже, Головним управлінням правомірно застосовано коефіцієнти індексації: за 1996 та 1997 років.

Також апелянт зазначив, що позивач, звертаючись з відповідними позовними вимогами, взагалі не є учасником правовідносин, а також ним не обґрунтовано наявність порушення Управлінням його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки оспорювані ним дії відповідача не породжують та не створюють будь-яких негативних правових та/або юридичних наслідків.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду в частині задоволених позовних вимог та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила таке.

Приватне підприємство «БІВМ І К», код юридичної особи 22715584, зареєстроване як юридична особа 06 жовтня 2005 року, за № 0015824, місце реєстрації: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22, є власником земельної ділянки кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22, категорія земель: землі житлової та громадської забудови (під будівлі та споруди критого ринку), про підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 040649 від 25 листопада 2004 року (том 1 арк. спр. 11).

22 липня 2019 року представник Приватного підприємства «БІВМ І К» звернувся до відповідача із клопотанням про надання витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 (том 1 арк. спр. 38).

Позивачем отримано сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 5525 метрів квадратних, кадастровий номер :06:043:0003, від 23 липня 2019 року № 875/0/195-19 станом на 23 липня 2019 року, в якому зазначено коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки 6,071 (том 1 арк. спр. 10, 39).

Грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Павлоград, Синецький, Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка виконана Українським державним інститутом проектування міст Дніпромісто (м. Київ) у 1997 році. Базова вартість 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку складає 17,344 грн/м.кв. (том 1 арк. спр. 9, 40-45).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19 січня 1998 року № 1212 Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача затверджено з 01 січня 1998 року грошову оцінку земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача (арк. спр. 7-8).

Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин) від 04 січня 2019 року за № 22-28-0.22-125/2-19 Про індексацію нормативної грошової оцінки земель, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1,0, Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася (том 1 арк. спр. 12).

28 серпня 2019 року Сєвєродонецьке управління ДПІ у м. Сєвєродонецьку отримало податкову декларацію з плати за землю Приватного підприємства «БІВМ І К» за 2019 рік (том 1 арк. спр. 61-64).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктами 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 ПК України).

Частинами першою, другою статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації (частина шоста статті 120 Земельного кодексу України).

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 7 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція вже висловлена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року у справ № 21-804а16 та постанові від 12 вересня 2017 року у справі № 21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 825/308/17, від 19 червня 2018 року у справі № 822/2696/17, від 17 грудня 2019 року у справі № 804/4739/16, від 27 січня 2020 року у справі № 804/886/18.

Судом встановлено, що 25 листопада 2004 року Приватне підприємство «БІВМ І К» набуло права власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22.

За таких обставин, у позивача виник обов`язок щодо плати за землю з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме з 25 листопада 2004 року.

Отже, позивач є платником земельного податку за земельну ділянку, кадастровий номер :06:043:0003.

Такі висновки місцевого суду є обґрунтованими та правильними, отже доводи апелянта щодо відсутності порушеного права позивача не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посилання відповідача на те, що Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер, є необґрунтованими.

По суті заявлених вимог позивач не оскаржує витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку як правові акти індивідуальної дії, а оскаржує дії відповідача щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 1996 рік (1,703) та за 1997 рік (1,059), з якими він не погоджується, що у даному випадку є належним способом судового захисту.

Зазначена позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі № 814/789/17.

У правовідносинах, пов`язаних з оцінкою земель та земельних ділянок, Держгеокадастр і його територіальні органи здійснюють публічно-владні управлінські функції. Тому перевірка законності їх дій (бездіяльності), рішень, зокрема під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, має здійснюватися адміністративним судом.

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 823/902/17.

Щодо безпосередньо визначення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель.

Стаття 5 Закону № 1378-IV передбачає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Згідно з пунктом 271.2 статті 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до приписів пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Отже, за змістом вказаних норм, для визначення суми податкових зобов`язань з земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земель. Відповідно до законодавства, вона проводиться раз у 5-7 років, а для визначення поточних зобов`язань необхідно проіндексувати її на коефіцієнт індексації, який щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. При цьому, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно (тобто накопичувально) залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а не від дати набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки.

Тобто, якщо нормативна грошова оцінка проведена у 1997 році, а введена в дію у 1998 році, індексуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки у 2019 році, необхідно застосовувати поточний розмір нормативної грошової оцінки (тобто введений в дію у 1998 році) та кумулятивно проіндексувати його на коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи з дати проведення нормативної грошової оцінки.

Як встановлено у цій справі, рішення Сєвєродонецької міської ради, яким введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецька, прийняте 19 січня 1998 року, а введено в дію нормативну грошову оцінку з 01 січня 1998 року.

Коефіцієнти індексації щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. Тому вимоги пункту 271.2 статті 271 ПК України, які стосуються рішення рад щодо нормативної грошової оцінки, не поширюються на питання застосування щорічних коефіцієнтів індексації.

Натомість, правила застосування щорічних коефіцієнтів індексації встановлено пунктом 289.2 статті 289 ПК України.

Так, за змістом пункту 289.2 статті 289 ПК України кумулятивне (тобто накопичувальне) застосування щорічних коефіцієнтів індексації пов`язане саме з датою проведення нормативної грошової оцінки, але не з датою прийняття рішення ради про її затвердження чи датою введення в дію нормативної грошової оцінки.

Необхідно відрізняти поняття проведення нормативної грошової оцінки та її затвердження, які є різними видами діяльності у сфері оцінки земель (стаття 11 Закону № 1378-IV) та здійснюється різними суб`єктами.

Згідно із законом, із моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки, але не коефіцієнтів її індексації, які, як зазначалось, застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

При цьому, коефіцієнти щорічно розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

Законодавство не містить положень, які встановлюють обов`язок застосовувати коефіцієнт індексації перспективно. Натомість, сама базова величина нормативної грошової оцінки земель застосовується після введення її в дію.

Між тим, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки завжди застосовується ретроспективно. Тобто, кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначається щорічно). Визначальним є те, що саме закон встановлює, що кумулятивне застосування коефіцієнту індексації починається з дати проведення нормативної грошової оцінки. А враховуючи, що нормативна грошова оцінка проводиться раз на 5-7 років, то щорічно, після її проведення, при визначенні бази оподаткування, будуть враховуватись всі коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи від дати проведення нормативної грошової оцінки.

Сенс кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації саме у тому й полягає, щоб, застосовуючи їх за минулі роки, починаючи з дати проведення грошової оцінки, щорічно актуалізувати базу оподаткування земельним податком.

Зазначену правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 804/937/16 та від 24 грудня 2019 року у справі № 804/1184/16.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд виходив з такого.

Правильне визначення поняття дати проведення нормативної грошової оцінки земель є визначальним у цьому спорі, оскільки від цієї дати необхідно починати кумулятивне застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки, що, зрештою, впливає на розмір плати за землю.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 1 Закону № 1378-IV дата оцінки земельної ділянки - дата (число, місяць та рік), на яку проводиться оцінка земельної ділянки та визначається її вартість. Для нормативної грошової оцінки земельної ділянки - дата, вказана в технічній документації.

У спірних правовідносинах відповідач, при формуванні витягу від 23 липня 2019 року № 875/0/195-19 станом на 23 липня 2018 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 5525 квадратних метрів, кадастровий номер :06:043:0003, застосував чинну з 01 січня 1998 року нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецька (згідно з рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19 січня 1998 року № 1212 Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача). При цьому, відповідач кумулятивно застосував коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи не від дати проведення нормативної грошової оцінки (1997 рік), а на рік раніше (1996 рік).

Це означає, що відповідач, застосовуючи кумулятивно коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, правильно застосував коефіцієнт індексації за 1997 рік (1,059) та безпідставно застосував коефіцієнт індексації за 1996 рік (1,703).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками та мотивами, та вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Управління щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосуванням коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) та зобов`язання відповідача провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки без застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік.

Рішенням сесії Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19 січня 1998 року «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища, Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача» затверджено з 01 січня 1998 року грошову оцінку земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища, Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача.

Виходячи зі змісту вказаної грошової оцінки вбачається, що всі показники: чисельність населення м. Сєвєродонецька (абзац 3 стор. 3 витягу з грошової оцінки земель 1997 року), витрати на освоєння та облаштування території (останній абзац стор. 9, абзац 1 стор. 10 витягу з грошової оцінки земель 1997 року), загальна вартість інфраструктурного облаштування території (абзац 3 стор. 10 витягу з грошової оцінки земель 1997 року) застосовувалися станом на початок року розробки оцінки, тобто на 01 січня 1997 року.

З моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки, але не коефіцієнтів її індексації, які, як зазначалось, застосовуються кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища, Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача розроблена в 1997 році.

Таким чином, дата вказана у документації, - 1997 рік, в силу абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 1378 є датою проведення нормативної грошової оцінки. Саме з цією датою пов`язується початок кумулятивного застосування щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки.

Коефіцієнти індексації, на які посилається позивач, вперше були введені лише у 2000 році, що підтверджується ст. 23 Закону України «Про оплату за землю» та Порядком проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 року № 783, які на теперішній час втратили чинність. Тому не застосовувалися в розрахунках грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішення Сєвєродонецької міської від 19.01.1998 № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» є чинним.

Отже, з викладеного слідує, що Управлінням правомірно застосовано коефіцієнти індексації за 1996 рік, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки місцевого суду.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених в цій справі обставин та, з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржених рішень.

Як зазначалось раніше, позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення місцевого суду не оскаржене, тому апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 КАС України в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2020 року у справі № 360/4035/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог і абзац четвертий.

В цій частині прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні Витягу № 875/0/195-19 від 23 липня 2019 року відносно земельної ділянки к/н :06:043:0003 станом на 23 липня 2019 року з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки; зобов`язання Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: кадастровий номер :06:043:0003, місце розташування: Луганська області, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд. 22 та видати новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки відмовити.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2020 року у справі № 360/4035/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 15 жовтня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: А.А. Блохін

Судді: І.В. Сіваченко

Л.В. Ястребова