Справа № 380/3353/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3353/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними і скасування припису та постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю "ДРОГ-БУД УКРАЇНА" звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень від 24.12.2019 № ЛВ5106/462/АВ/П;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.02.2020 № ЛВ5106/462/АВ/ФС.

Ухвалою від 12.05.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Суд в підготовчому засіданні 22.09.2020 протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.12.2019 Головним управлінням Держпраці у Львівській області проведено інспекційне відвідування товариства з обмеженою відповідальністю «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» та складено акт інспекційного відвідування, на підставі якого винесено оскаржувані припис про усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу. Вказує, що Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 визначені підстави для здійснення інспекційних відвідувань, проте інспекційне вдвідування позивача 24.12.2019 проводилось не з підстав визначених вказаним порядком. Окрім того, позивач не погоджується із висновками, викладеними в акті інспекційного відвідування, оскільки між товариством з обмеженою відповідальністю «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено цивільно-правові договіри, які не містять ознак трудового договору, є чинними та не скасованими. Окрім того, при винесенні постанови про накладення штрафу відповідачем не враховані зауваження до акту інспекційного відвідування. Також звертає увагу, що згідно Кодексу законів про працю розмір накладеного штрафу на позивача не міг бути більшим за 41730,00 грн.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 05.06.2020 (вх. № 28157). Зазначає, що під час інспекційного відвідування встановлено, що ОСОБА_1 надавав позивачу послуги відповідно до цивільно-правового договору, відповідно до якого не визначена кінцева мета (строк) надання послуг. Сума винагороди визначається поетапно в останній день кожного місяця на підставі акта прийому наданих послуг. Звертає увагу, що пунктом 1.8 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», затвердженого 31.01.2013 наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерством внутрішніх справ України №65/80, визначено, що змінні передрейсові та післярейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів здійснюються лікарями лікувального профілю та/або молодшими медичними працівниками з медичною освітою за спеціальністю «сестринська справа», «лікувальна справа». Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 , який здійснює передрейсові медичні огляди, не займається підприємницькою діяльністю та не має відповідної ліценції МОЗ на надання даних послуг. Окрім того, Головним управлінням Держпраці у Львівській області отримано встановлену чинним законодавством процедуру проведення інспекційного відвідування та процедуру притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності.

30.07.2020 представник позивача подав відповідь на відзив (вх. №38061), в якому вказує, що в силу презумпції правомірності правочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України, укладені між позивачем та ОСОБА_1 договори є правомірними, оскільки їх неправомірність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними. Відносини між позивачем та ОСОБА_1 є цивільно-правовими, а не трудовими оскільки: укладеними договорами передбачено надання послуг, а не виконання певної роботи обумовленої трудовим договором, посадовими чи функціональними обов`язками. ОСОБА_1 не надавав трудової книжки для оформлення трудових відносин, на нього не поширювалися правила внутрішнього трудового розпорядку; позивачем не велося табелювання (облік) робочого часу ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 не мав права на пільги та гарантії, передбачені трудовим законодавством, а лише одержував винагороду за договорами; на ОСОБА_1 не поширювалися положення законодавства про порядок оплати праці, оскільки винагороду за надані послуги одержував не за процес праці, а за результатами надання послуг на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. Щодо посилань представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не є зареєстрованим суб`єктом господарювання і у нього відсутня ліцензія на здійснення медичної практики, вказує, що наявність чи відсутність в діях тих чи інших осіб потенційно можливих порушень положень певних нормативно-правових актів не стосується предмету доказування та розгляду у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2020 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 07.10.2020 не прибув, причини неприбуття суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд вказує, що 07.10.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідпача (вх. № 8898 ел) про відкладення розгляду справи. Проте, суд вказує, що таке клопотання не підписано електронним цифровим підписом.

Згідно з ч. 10 ст. 44 КАС України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки представник відповідача був належним чином повідомлений про судове засідання, проте не повідомив причин неявки в судове засідання, суд розглянув справу за його відісутності.

У судовому засіданні 07.10.2020 суд дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Представник позивача підтримав перехід до письмового провадження.

Заслухавши вступну промову представника позивача, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

11.12.2019 наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 2454-П «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» наказано інспекторам праці - головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Веліахмедову Б.З., Блажевській Р.Б., Гумен В.І., Кучмі М.І. на підставі п.п.1 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 провести захід державного контролю у формі інспекціного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у ТОВ «БРОГ-БУД УКРАЇНА».

На підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.12.2019 № 2454-П «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано направлення від 11.12.2019 № 2454 інспекторам праці - головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Веліахмедову Б.З., Блажевській Р.Б., Гумен В.І., Кучмі М.І. для проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування.

Інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області у період з 16.12.2019 по 24.12.2019 проведено інспекційне відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА», за наслідками якого складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 24.12.2019 № ЛВ 5106/462/АВ,

Згідно з актом Головного управління Держпраці у Львівській області інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 24.12.2019 № ЛВ 5106/462/АВ встановлено порушення ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» ч. 1 ст. 21, ч.ч.1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, абз. 5 п. 7.1 глави 7 Інструкції № 58, ч. 1 ст.115 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 24 Закону України № 108.

Відтак, Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено припис ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» від 24.12.2019 № ЛВ5106/462/АВ/П про усунення виявлених порушень: ч. 1 ст. 21, ч.ч.1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, абз. 5 п. 7.1 глави 7 Інструкції № 58, ч. 1 ст.115 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 24 Закону України № 108.

18.02.2020 Головним управлінням Держпраці у Львівській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 24.12.2019 № ЛВ 5106/462/АВ, керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч. 3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працюта зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013№ 509 та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, винесено поставнову про накладння штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ5106/462/АВ/ФС на ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» в розмірі 125190,00 грн, за порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413.

Позивач, непогоджуючись із приписом Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень від 24.12.2019 № ЛВ5106/462/АВ/П, постановою Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.02.2020 № ЛВ5106/462/АВ/ФС, звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 статті 2 вищезгаданого Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Статтею 1 Закону№877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За приписами частини четвертої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 затверджено Положення Про Державну службу України з питань праці, відповідно до п.1 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823).

Порядок № 823 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно з п. 2 Порядоку № 823 зходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За приписами п. 5 Порядоку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Відповідно до п. 16-18 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно з п. 20-21 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Відповідно до п. 24-24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Таким чином, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

У свою чергу, пунктом 5 Порядоку № 823 визначені вичерпні підстави для здійснення інспекційних відвідувань.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА», за наслідками якого виявлені порушення, проведено інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.12.2019№ 2454-П «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД Україна», направлення наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.12.2019 № 2454.

Згідно з наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.12.2019№ 2454-П «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» наказано інспекторам праці - головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області на підставі п.п.1 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 провести захід державного контролю у формі інспекціного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у ТОВ «БРОГ-БУД УКРАЇНА».

За приписами п.п.1 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 підставою для здійснення інспекційних відвідувань є звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, проте, Головним управління Держпраці у Львівській області не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження підстав для проведення інспекційного відвідування позивача.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відстуні докази наявності підстави передбаченої п.п.1 п. 5 Порядку № 823, а саме звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, суд дійшов до висновку, що інспекційне відвідування призначено наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.12.2019№ 2454-П «Про проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» із порушенням Порядку № 823.

Суд не бере до уваги посилань представника позивача на те, що при винесенні постанови про накладення штрафу відповідачем не враховані зауваження до акту інспекційного відвідування, з огляду на наступне.

Суд вказує, що зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта.

Проте, згідно з долученими доказами представника відповідача, заперечення на акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 24.12.2019 № ЛВ 5106/462/АВ скеровані Головному управлінню Держпраці у Львівській області 08.01.2020. Згідно з актом перевірки такий підписаний представниками ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» 02.01.2020. Відтак, зауважень на акт інспекційного відвідування подане позивачем пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта.

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

За приписами ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є:

- систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);

- підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

- виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;

- обов`язок роботодавця надати робоче місце;

- дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Взаємовідносини фізичної особи і суб`єкта господарювання можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу наведених норм, суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.

Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, 13.06.2019 у справі №815/954/18.

Згідно з оскаржуваним приписом Головного управління Держпраці у Львівській облас про усунення виявлених порушень від 24.12.2019 № ЛВ5106/462/АВ/П та постановою Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.02.2020 № ЛВ5106/462/АВ/ФС такі винесені за порушення позивачем вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМ України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", оскільки працівник допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленняцентрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встаноленому Кабінетом Міністрів України. В ході проведення інспекційного відвідування ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА», адміністрацією товариства надано цивільно-правові договори № 011119/01 від 01.11.2019 та № 010719/25 від 01.07.2019, відповідно до яких громадянин ОСОБА_1 , зобов`язується надати ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» послуги з проведення передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів, а товариство зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). При огляді наданої робочої інструкції водія автотранспортних засобів встановлено, що відповідно до п.п. 2.14 водії зобов`язані щоденно проходити медогляд та технічний огляд у встановленому порядку. Згідно пункту 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» затверджених протоколом загальних зборів учасників товариства від 23.02.2017 № 8, у товаристві встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями - субота і неділя. Для працівників встановлений наступний режим роботи товариства:

- початок роботи з 09.00 год, обідня перерва з 13.00 год до 13.45 год, закінчення робочого дня о 18.00 год., у п`ятницю о 16.45 год. Для працівників, зайнятих на роботах з експлуатаційного утримання доріг у зимовий період часу вводиться позмінний графік роботи.

Окрім того, згідно з оскаржуваним приписом Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень та постановою Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами вказано, що виконавець (в особі Курій 3.С.), за договорами цивільно-правового характеру №010719/25 від 01.07.2019 та №011119/01 від 01.07.2019 року, при наданні послуг за даними договорами в частині щоденного проведення передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів, підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку - зокрема, щодо початку роботи і завершення роботи (зміни) водіїв. Предметом наданих інспектору праці договорів цивільно-правового характеру №010719/25 від 01.07.2019 та №011119/01 від 01.11.2019 є процес праці, а не кінцевий результат. Праця за дими договорами здійснюється у межах загальної діяльності товариства та не є самостійною. Обсяг слуг не визначаться, отже, надання послуг носить постійний характер з систематичним виконанням трудових функцій. Разом із тим, в ході проведення інспекційного відвідування при огляді щомісячного звіту товариства про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень місць 2019 року встановлено, що товариством не укладались договори цивільно-правового характеру протягом жовтня 2019 року, кількість осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договором цільно-правового характеру.

Проте, судом встановлено, що між громадянином України ОСОБА_1 (виконавцем) та ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» (замовником) укладено цивільно-правові договори від 01.07.2019 № 010719/29 та від 01.11.2019 № 011119/01, відповідно до яких виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з проведення передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів (зареєстрований у Єдиному реєстрі медичних працівників, які мають право проводити передрейсові та післяройсові медичні огляди водіїв під № 14170541) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Організовує процес надання послуг за узгодженням із замовником. Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг (виконаної роботи).

Згідно з актами приймання - передачі наданих послуг № 3, № 2 до цивільно-правових договорів від 01.07.2019 № 010719/29 та від 01.11.2019 № 011119/01 виконавцем були надані, а замовником прийняті послуги з проведення передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобі, передбачені договорами.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності, гарантії та компенсації передбачені для працівника, а також обов`язки роботодавця залишаються за його межами.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №840/1432/17 (провадження №К/9901/15518/18) та постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі №620/3913/18 ( провадження №К/9901/14087/19).

Суд зазначає, що укладені цивільно-правові договори від 01.07.2019 № 010719/29 та від 01.11.2019 № 011119/01 не відповідають ознакам трудового договору, відтак в суду відсутні підстави вважати, що позивач підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, виконував не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації.

Окремо суд зазначає, що укладені цивільно-правові договіри не визнані недійсними в судовому порядку, не мають ознак нікчемного правочину, а у відповідності до Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яким визначено права посадових осіб - інспекторів праці під час здійснення інспекційних відвідувань, з якого видно, що інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі №806/2064/18, в постанові від 26.05.2020 року у справі № 160/5315/19 та в постанові від 14.05.2020 року по справі № 640/1099/19.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що зазначені вище угоди, укладені між громадянином України ОСОБА_1 (виконавцем) та ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» (замовником) були спрямовані на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, і не пов`язані із самим процесом праці, що є характерним для трудових функцій.

Представник відповідача зазначає, що пунктом 1.8 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», затвердженого 31.01.2013 наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерством внутрішніх справ України №65/80, визначено, що щозмінні передрейсові та післярейсові медичні огляди водіїв транспортних засобів здійснюються лікарями лікувального профілю та/або молодшими медичними працівниками з медичною освітою за спеціальністю «сестринська справа», «лікувальна справа». Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 , який здійснює передрейсові медичні огляди, не займається підприємницькою діяльністю та не має відповідної ліценції МОЗ на надання даних послуг.

Проте, згідно з укладеними цивільно-правовими договорами від 01.07.2019 № 010719/29 та від 01.11.2019 № 011119/01 ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному реєстрі медичних працівників, які мають право проводити пєредрейсові та післяройсові медичні огляди водіїв під № 14170541. Суд вказує, що у випадку повідомлення ОСОБА_1 , неправдивих відомостей, позивавач не може нести відповідальність за порушення вимог законодавства про працю ОСОБА_1 .

Окрім того, суд вказує, що абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Момент виявлення порушення ТОВ «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» - день складення акту Головним управлінням Держпраці у Львівській області інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ 5106/462/АВ - 24.12.2019.

Мінімальної заробітня плата на момент виявлення порушення відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

Таким чином, розмір штрафу повинен складати 41730,00 грн, проте оскаржуваною постановою Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.02.2020 № ЛВ5106/462/АВ/ФС накладено на позивача штраф в розмірі125190,00 грн.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що припис Головного управління Держпраці у Львівській облас про усунення виявлених порушень від 24.12.2019 № ЛВ5106/462/АВ/П та постанова Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.02.2020 № ЛВ5106/462/АВ/ФС є протиправними та підлягають скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 4204,00 грн підлягає стягненню на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДРОГ-БУД УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області.

Керуючись статтями 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДРОГ-БУД УКРАЇНА" (пл. Галицька, 7, м. Львів, 79008, ) до Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, м. Львів, 79005, ) про визнання протиправними і скасування припису та постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській облас про усунення виявлених порушень від 24.12.2019 № ЛВ5106/462/АВ/П.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 18.02.2020 № ЛВ5106/462/АВ/ФС.

4. Судовий збір в розмірі 4204,00 грн стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДРОГ-БУД УКРАЇНА" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 19.10.2020.

Суддя Костецький Н.В.