Справа № 160/9895/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року Справа № 160/9895/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Пейнт Трейд до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-
19.08.2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Пейнт Трейд (надалі позивач) до Київської митниці Держмитслужби (надалі відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів UA100340/2020/710001/2 від 28.07.2020 року та Картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2020/519153 від 27.07.2020 року (номер встановлений після коригування №UA100340/2020/519184).
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Крім того, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості, що надійшло декларанту у формі електронного документу, оформлене посадовою особою митного органу з порушенням Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012 № 598. Рішення про коригування митної вартості в належному вигляді не надходило на адресу позивача, незважаючи на прохання останнього. В даному випадку, відповідач всупереч вимог чинного законодавства, висновків Верховного Суду, витребує у ТОВ «Пейнт Трейд» додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування рішень, які звернені до оскарження.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/9895/20 передана до розгляду судді Віхровій В.С.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання, яке призначено на 28.09.2020 р. об 10:30 год.
У судове засідання 28.09.2020 р. сторони не прибули. Для повторного виклику сторін розгляд справи відкладено до 11:10 год. 12.10.2020 р.
06.10.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти доводів, викладених у позовній заяві, вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідачем зазначено, що під час митного оформлення в інспектора виник сумнів в заявлених відомостях декларантом, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. До митного оформлення не було подано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. Відповідач вказує, що надана декларантом декларація країни експорту від 23.07.2020 року № 20PL445010E1090893 має розбіжності в ціні, зазначеній в польських злотих. Проте Позивач спростовує такі заяви, вказуючи на те, що ціна контракту встановлена в валюті Євро, яка відповідає кожному документу, тому орієнтуватись необхідно саме на ціну в Євро. Крім того, позивач вказує на те, що ціна в польських злотих вказана через внутрішні законодавчі вимоги в Польщі - країні постачальника, а наявні розбіжності виникли через різницю застосованих курсів, адже митний орган Польщі застосовує курс, що публікується один раз на місяць, в той час як постачальник застосовує поточний курс на дату формування ціни. Між декларантом і митним органом були проведенні митні консультації, за час яких декларанта було повідомлено про надання додаткових документів. Інспектором зазначено зауваження в електронних повідомленнях та заявлених відомостей, а також перелік документів, які необхідно подати. Декларантом було надано у відповідь лист № 27/зед від 27.07.2020 року, в якому повідомив, що для підтвердження митної вартості за ЕМД № UA100340/2020/519153 від 27.07.2020 р., ним були надані обов`язкові документи, передбачені частиною другою ст. 53 МК України. При оцінці задекларованих товарів до матеріалів митного оформлення не надано наступні документи: відомості, щодо включення або не включення вартості використання торгової марки в ціну товару ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів, доповнення до зовнішньоекономічного договору з відомостями/інформацією щодо вартості використання торгових марок; письмові заявки покупця, передбачені п.п. 3.3, 3.4 Контракту, та проформи інвойсу в якості підтвердження замовлень; експортну декларацію країни відправлення завірену Продавцем. До матеріалів надано копію експортної декларації №20PL445010E1011972 від 09.07.2020 без завірення Продавцем; Замість прайс листа виробника надано цінову пропозицію від 10.01.2020 року, яка стосується ринку Польщі та ціни для компанії PPG Deco Polska Sp. z o.o. Прайс-лист виробника для ринку України до митного оформлення не надано. Виходячи з вищенаведеного, відповідач вказує, що при винесенні оскаржуваних рішень, дотримав усіх законодавчих вимог.
08.10.2020 р. позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої підтримує свою правову позицію та просить задовольнити позов у повному обсязі, в зв`язку із тим, що обґрунтування відповідача щодо не підтвердження митної вартості товару не є суттєвими та не впливають на формування чи встановлення митної вартості.
У судове засідання 12.10.2020 р. сторони не прибули, позивачем надіслано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи законодавчо визначені гарантії щодо розгляду справи належним судом у розумний строк, а також те, що суду надано достатньо часу для подання сторонами у справі доказів в обґрунтування та заперечення позову, вжито усі необхідні заходи щодо реалізації прав осіб на доступ до правосуддя і судовий захист, а також згоду позивача на розгляд справи у письмовому провадженні, а також з урахуванням введених постановою КМУ №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CODIV-19» ((зі змінами та доповненнями) карантинних заходів на території держави, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, тому можливо здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними в матеріалах справи доказами, право суду на яке передбачено ст.205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі - МКУ) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до положень частини п`ятої ст.54 МКУ, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню (частина друга ст.52 МКУ).
З урахуванням положень ст.52 МКУ, відомості про складові митної в повинні бути документально підтверджені.
Згідно з частиною п`ятою ст.54 МКУ, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має застосовувати різні форми контролю, передбачені МКУ.
Однією з форм контролю, відповідно до частини першої ст.336 МКУ є перевірка документів та відомостей, які надаються під час переміщення т через митний кордон України.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу визначених у частині першій статті 58 МКУ.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2020 р. ТОВ «Пейнт Трейд» (м. Дніпро) уклало з компанією PPG Deco Polska Sp. Z o.o. зовнішньоекономічний контракт № EX/22/11/2019 на поставку в Україну товарів, а саме лакофарбових виробів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Додатках, які є невід`ємною частиною даного контракту.
Позивачем 27.07.2020 р. було задекларовано до ВМО № 3 митного посту «Київ північний» товар лакофарбові вироби на загальну суму 19 468,72 Євро, що надійшли в Україну в одній машині згідно зазначеного контракту на підставі комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу №116927820 від 23.07.2020р., автотранспортної накладної CMR №6374427 від 23.07.2020р., експортної декларації 20PL445010E1090893, сертифікат з перевезення товару форми EUR1 № PL/MF/AN 0484286 від 23.07.2020р. та сертифікат пакування 116927820.
Електронна митна декларація зареєстрована за № UA100340/2020/519153.
Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.
В ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджують числової значення складових митної вартості. Керуючись вимогами ч. 2 та ч. 3 ст.53, ст.ст. 54, 57 МК України митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: - транспортні (перевізні) документи: заявку на здійснення договору транспортно-експедиційних послуг, що стосується перевезення оцінюваного товару, та /або акт виконаних робіт; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 27.07.20 р. №27/зед декларант повідомив, що для підтвердження митної вартості за ЕМД № UA100340/2020/519153 від 27.07.2020 р., інформуємо про те, що декларантом були надані обов`язкові документи, передбачені частиною другою ст. 53 МК України і пояснення про неможливість надання інших додаткових документів.
27.07.2020 року митницею сформовано картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2020/519153 від 28.07.2020 р.
28.07.2020 р. митним органом прийняте Рішення про коригування митної вартості №UA100340/2020/710001/2, яким була визначена митна вартість на товар за резервним методом 2r.
У відповідності до ст. 52 МК України 29.07 .2020 р. товар випущено у вільний обіг за МД № UA100340/2020/519184.
Оцінюючи картку відмови та рішення про коригуванням митної вартості товару на предмет їх відповідності закону суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваними рішеннями, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
Так, відносно спірної ЕМД митницею встановлені наступні розбіжності, що стали підставами для коригування митної вартості товару.
1. Відповідно до пункту 1.3 Контракту покупець товару виступає в якості авторизованого Дистриб`ютора з продажу товарів торгових марок JOHNSTONES та Leyland. Відомості, щодо включення або не включення вартості використання торгової марки в ціну товару в наданих документах відсутні. Ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів не надано, доповнення до зовнішньоекономічного договору з відомостями/інформацією щодо вартості використання торгових марок також не було надано;
2. Згідно пункту 3.3 та пункту 3.4. Контракту передбачено, що поставка товарів здійснюється на підставі письмових заявок покупця. Продавець підтверджує замовлення Покупця шляхом направлення проформи інвойса. При оцінці задекларованих товарів такі документи до матеріалів митного оформлення не надано;
3. Пунктом 3.8 Контракту передбачено, що Продавець передає експортну декларацію країни відправлення завірену Продавцем. До матеріалів надано копію експортної декларації №20PL445010E1011972 від 09.07.2020 без завірення;
5. Замість прайс листа виробника декларантом надано цінову пропозицію. А надана цінова пропозиція від 10.01.2020 року стосується ринку Польщі та ціни для компанії PPG Deco Polska Sp. z o.o.;
6. Надані разом з митною декларацією видаткові накладні в яких вартість реалізації в 3 або 4 рази вище ніж такий товар імпортується.
Відносно вказаних вище обставин, що слугували підставами для коригування митної вартості товару оскаржуваним рішенням, суд зазначає наступне.
Партія товару поставлялась на умовах FCA - Blonie, Wroclaw згідно правил ІНКОТЕРМС 2010. Базис поставки FCA Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару з названого місця поставки та оплатити перевезення товару та його розвантаження в місці прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Ціна FCA означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит, і інших зборів, а також вартості доставки до місця призначення.
Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення товару з визначеного місця призначення (відвантаження).
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2,3 ст.53 Митного кодексу України :
1. Зовнішньоекономічний Контракт №EX/22/11/2019 від 13.01.2020 р.;
2. Рахунок (інвойс) № 116927820 від 23.07.2020 р.;
4. Калькуляція затрат на доставку вантажу № б/н від 24.07.2020 р.;
5. Довідка про транспортні витрати № 10 від 21.07.2020 р.;
6. СMR №6374427 від 23.07.2020 р.;
7. МД 20PL445010E1090893 від 23.07.2020 р.;
8. Cертифікат переміщення EUR.1 PL/MF/AN 0484286 від 23.07.2020 р.;
9. Прайс-лист компаніїї «PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o.» від 24.06.2020 р.;
11. Рахунок на транспортні послуги № 262 від 27.07.2020 р.;
12. Додаток № 1 від 11.05.2020 р.;
13. Додаток № 2 від 11.05.2020 р.;
14. Додаток №3 до Контракту №EX/22/11/2019 від 13.01.2020 р. від 01.07.2020 р.;
15. Бухгалтерська довідка ТОВ «Пейнт Трейд» від 26.05.2020 р. б/н «Таблиця собівартості товару згідно ВМД UA100340/2020/5177762 від 26.05. 2020 р. без врахування додаткових витрат»;
16. Оборотно-сальдова відомість по рахунку 281 ТОВ «Пейнт Трейд №б/н від 26.05.2020 р.;
17. Гарантійний лист ТОВ «Пейнт Трейд» від 27.07.2020 р . №27/зед про здійснення оплати згідно умов Контракту №EX/22/11/2019 від 13.01.2020 р. за отриманий товар за МД від 21.07.2020 № UA100340/2020/519003;
18. Інформаційний лист від 16.07.2020 р. б/н від представника компанії «PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o.», Польща о наданні інформації стосовно приналежності компаніїї «PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o.», Польща до глобальної корпорації PPG;
19. Інформація до листа-роз`яснення про податкові номери кожної компанії глобальної корпорації PPG від 27.07.2020 р.;
20. Інформація з офіційного сайту корпорації PPG про належність до неї компаніїї «PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o.», Польща від 15.07.2020 р.;
21. Прайс-лист від компанії PPG Architectural Coatings UK Limited, UK для PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o.», Польща від 10.01.2020 р.;
22. Лист-роз`яснення компаніїї «PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o.», Польща від 17.07.2020 р. про поставки та стратегію дистрибуції корпорації PPG ;
24. Податкова накладна від 05.06.2020 р. №191 ФОП ОСОБА_1 ;
27. Податкова накладна від 10.06.2020 р. №292 ФОП ОСОБА_2 ;
29. Податкова накладна від 27.05.2020 р. №763 ПП «Сіріус колєр».
Дослідження наданих документів у своїй сукупності, на думку суду, підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Так, ціна товару та загальна вартість, зазначена у додатку №2 від 11.05.2020 р. до контракту визначена у валюті Євро та підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) 116927820 від 23.07.2020 р., кількість товару, вага, загальна вартість товару, пакувальним листом.
Крім того, позивач надав до суду лист постачальника PPG DECO POLSKA Sp. Z o.o. від 28.07.2020 року, яким повідомлено, що різниця цін в польських злотих виникла через різницю застосованого курсу митним органом Польщі та Постачальника.
Щодо тверджень митниці, що декларантом не надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг та банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, суд зазначає, що згідно п. 3.2. договору на транспортні послуги, розрахунки за договором здійснюються протягом 5 календарних днів з дати розвантаження, після чого підписується Акт приймання - передачі наданих послуг, а отже на момент митного оформлення підприємство не здійснило розрахунки за транспортні послуги та не підписало Акт приймання - передачі наданих послуг, внаслідок чого не мало можливості надати до митного оформлення витребувані митним органом документи.
З огляду на що такі зауваження митниці є такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
Щодо зауважень митниці про те, що не надано до митного оформлення ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів торгових марок JOHNSTONES та Leyland, суд вважає, що дані документи жодним чином не впливають на визначення ціни, оскільки ціни зазначені в інших комерційних та товаросупровідних документах.
Щодо тверджень митниці про неподання декларантом до митного оформлення письмових заявок покупця та проформи інвойсу продавця, відповідно до п. 3.3. та 3.4. Контракту, суд зазначає, що зазначені документи не впливають на ціну товару, а отже не входять в обов`язковий перелік документів, передбачених ст.53 МКУ та не мають вплив на правильність визначення митної вартості, в той час як заявки покупця та проформа-інвойс продавця лише підтверджують факт замовлення такого Товару.
Зауваження відповідача щодо не надання позивачем до митного оформлення прайс - листа виробника для ринку України, який не є продавцем за контрактом суд оцінює критично, оскільки прайс-лист виробника, який не є продавцем Товару не є документом, на підставі якого визначаються складові митної вартості, до уваги може прийматись лише прайс-лист продавця за контрактом, відомості з якого можуть лише бути додатковими, надто у разі, коли між відомостями контракту, додатку про ціни, рахунків, платіжних документів немає суперечностей чи ознак підробки.
Щодо зауважень митниці про те, що декларантом надана копія декларації країни відправлення без завіряння її продавцем, як це передбачено п. 3.8. Контракту, суд зазначає, що наразі увесь документообіг виконується в електронній формі, а отже документи складені та подані в електронній формі, завірянню не підлягають. При реєстрації митної декларації країни відправлення в ній зазначається MRN код це письмово цифровий код, який присвоюється кожній митній декларації та служить для ідентифікації документа.
Крім того, митна декларація передбачена як додатковий документ, що надається за його наявності на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, шо підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141- IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.
Згідно з частиною 3 ст.53 МКУ надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства.
Підприємством митниці надані документи (контракт, додаток № 2 щодо встановлення цін, інвойс, пакувальний лист, експортна декларація, сертифікат переміщення EUR.1, міжнародна транспортна накладна СMR), які не мають розбіжностей у числових значеннях і у своїй сукупності підтверджують ціну товару, що підлягала сплаті.
Таким чином, зауваження митниці про відсутність ряду необхідних документів суперечать положенням Митного кодексу.
Спростувань встановленим судом обставинам відповідачем не надано.
Таким чином, суд дійшов висновку, що надані підприємством документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, його ціну, транспортні витрати , а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що у спірному рішенні митним органом вказано: що джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товару слугувала: митна декларація від 20.07.2020 р. №UA100070/2020/425202 з країною походження EU, умовами поставок - FCA, та рівнем митної вартості 2,092 EUR/кг, є наближеною в часі та за вагою типом товару до товару позивача.
Таким чином вбачається, що за основу коригування митної вартості було взято одну ЕМД - №UA100070/2020/425202 , оформлену 20.07.2020 року , проте з тексту рішення неможливо встановити якого саме товару стосується наведена ціна.
При цьому митниця зазначає лише номер, дату та митну вартість товару за зазначеною митною декларацією і не дає ніяких пояснень та обґрунтувань чому за основу була взята саме ця ЕМД, за яким методом визначення митної вартості оформлена ЕМД, не надані характеристики порівнювальної товарної партії.
Таких пояснень не було надано і під час розгляду справи.
Також суд зазначає, що позивачем було надано докази здійснення митного оформлення за першим методом товарів за кодом згідно УКТЗЕД 32091000 (товар №1 за ЕМД), згідно митної декларації від 26.05.2020 р №UA100340/2020/517762 за якою відбулася перша поставка згідно Контракту №ЕХ/22/11/2019 від 13.01.2020р.
Тобто, митний орган здійснив митне оформлення товару відповідно митної декларації від 26.05.2020 р №UA100340/2020/517762 за основним методом товар за кодом згідно УКТЗЕД 32091000 (товар №1 за ЕМД) за тим самим контрактом, який не було оформлено митним органом за митною декларацією № UA100340/2020/519153 від 27.07.2020 за тим самим основним методом.
Суд зазначає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, спірне Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії валі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.
Отже, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом, а відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
В свою чергу, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень відносно безпосереднього впливу вказаних ним зауважень на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.
По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).
Відповідно до п.4 ст.57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 МК України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 та 60 МК України. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч.8 ст.57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень ч.3 ст.53, ч.1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності мають стосуватися лише числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Як вбачається з оскаржуваних Картки та Рішення підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідно до ч.3, 4 ст.53 МК України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч.2 ст.53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
З доказів, наявних в матеріалах справи вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Такий висновок, зокрема, узгоджується з правовою позицією, викладеній Верховним Судом України в постанові від 31.03.2015 у справі № 21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 МК України, та відповідно до статті 49 МК України визначена митна вартість базується на ціні, що фактично сплачена за ці товари.
Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 статті 58 МК України, до митної вартості додані фактичні витрати, понесені на оплату перевезення морським транспортом.
З урахуванням викладеного, з наданих документів вбачається, що підприємство для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало усі документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей дозволяють провести обчислення митної вартості.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
Приписами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин у сукупності, встановивши дійсні обставини справи у взаємозв`язку із системним аналізом положень чинного законодавства України, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
В порядку розподілу судових витрат, з огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. (платіжне доручення №2738 від 18.08.2020 р., №2807 від 02.09.2020 р.) підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Пейнт Трейд до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, - задовольнити;
Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів UA100340/2020/710001/2 від 28.07.2020 року та Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2020/519153 від 27.07.2020 року (номер встановлений після коригування №UA100340/2020/519184).
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пейнт Трейд документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова