Справа № 140/5955/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/5955/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Савчук О. І.,

за участю представника позивача Бурди Д. П.,

представника відповідача Решетника О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 10.01.2020 №, №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган при звірці наданих підприємцем документів за період, що перевірявся, встановив розбіжності між даними платника щодо обсягів загальної суми доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності, та даними перевірки щодо одержаного підприємцем загального оподатковуваного доходу за 2018. Вказаний висновок обґрунтовується тим, що згідно наданих документів по AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві було встановлено надходження на розрахунковий рахунок підприємця грошових коштів, що вносилися підприємцем готівкою як виручка від реалізації продукції за 2018 в загальній сумі 22 738 317 грн. На думку контролюючого органу, готівкові кошти в сумі 1658829,15 грн. (на суму яких виникло відхилення за даними перевірки) були внесені ФOП ОСОБА_1 на її розрахунковий рахунок як виручка від реалізації торгівельної продукції, a тому останньою занижено суми доходу, одержаного від провадження господарської діяльності за 2018 на 1658829,15 грн., чим порушено пункт 164.1 статті164, пункт 177.2 статті 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

Вказаний висновок відповідача ФОП ОСОБА_1 вважає хибним, безпідставним та необґрунтованим, оскільки власні кошти, які фізична особа-підприємець, що перебуває на загальній системі оподаткування, зараховує на розрахунковий рахунок, не включаються до складу доходу (виручки у грошовій та натуральній формі) та не відображаються у Книзі Обліку доходів та витрат.

Позивач вказує, що у даному випадку основним моментом є походження вказаних коштів та їх економічна природа. Так, вказані кошти являються виручкою за товар, яка отримана в 2017 році і включені до книги обліку доходів і витрат ще в 2017 році та включені у відповідні графи податкової декларації за 2017 рік. З них вже були сплачені податки, a тому їх повторне включення контролюючим органом до виручки за 2018 рік є по суті подвійним оподаткуванням.

Зокрема, згідно даних Z-звітів за 2017 ФOП ОСОБА_1 в 2017 році проведено операцій та отримано доходу на 19 430 189,62 грн., oднaк на розрахунковий рахунок було перераховано 11 399 300,00 грн., та сплачено через платіжні термінали 1 914 240,40 грн., тобто різниця становить 6 116 649,22 грн. Кошти в сумі 6 116 649,22 грн. від торгівельної діяльності стали власними коштами підприємця ще в 2017 році. Тому, зарахування на розрахунковий рахунок в 2018 році коштів на загальну суму 1 816 400,00 грн., з числа коштів, отриманих в 2017 році в сумі 6 116 649,22 грн. - не є виручкою від реалізації товарів в 2018 році і не вносяться до книги обліку доходів і витрат та, відповідно, не оподатковуються.

Однак, дані Z-звітів за 2017 рік, книги обліку доходів і витрат за 2017 рік та податкової декларації за 2017 рік в цьому контексті не були враховані перевіряючими при проведенні перевірки. Внаслідок цього, власні кошти в сумі 1 816 400 грн. були безпідставно віднесені до складу виручки за 2018 рік, внесеної на рахунок в 2018 році, що призвело до неправильного висновку про те, що «готівкові кошти в сумі 1 658 829,15 грн. (на суму яких виникло відхилення за даними перевірки) були внесені ФOП ОСОБА_1 на її розрахунковий рахунок як виручка від реалізації торгівельної продукції».

Крім того, позивач вважає розрахунок відхилення в сумі 1 658 829,15 грн. контролюючого органу неправильним, адже перевіряючі включили до суми відхилення в розмірі 1 658 829,15 грн. ще й ПДВ, після чого додали цю суму до суми 19 504 766,59 грн. оподатковуваного доходу, внесеного до декларації за 2018 рік, яка ПДB не включає. Відтак, дані перевірки про розрахунок суми 1 658 829,15 грн. та висновок про заниження доходу на вказану суму в 2018 році зроблені з порушенням пункту 177.3 статті 177 ПK України та до пункту 7 Порядку № 481.

Щодо тверджень податкового органу, що ФOП ОСОБА_1 не вівся належним чином облік витрат, позивач вказує, що внесення додаткової графи 6а в Книгу обліку доходів і витрат зумовлено крайньою необхідністю, оскільки відобразити у графі 5 «Реквізити документа, що підтверджує понесені витрати» всі документи, що підтверджують понесені витрати, пов`язані з отриманим доходом щоденно об`єктивно не можливо, так як придбання товару здійснюється оптом значними партіями і оплата за придбаний товар проводиться за партію товару в цілому і у платіжних документах вказується загальна вартість придбаного товару. Відтак, виникла необхідність внести до книги окрему графу 6а, в якій проти кожного документу, проставляти загальну вартість придбаного товару, з подальшою розбивкою цієї суми відповідно до здійсненого продажу цього товару та отриманого доходу щоденно і таким чином відображати суми документально підтверджених та безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу витрат за підсумками дня, як це і передбачено пунктом 6 Порядку № 481. При цьому, ні Порядком № 481, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не заборонено вносити до книги обліку доходів і витрат тaкi зміни, які дають змогу належним чином відобразити, зокрема, суми документально підтверджених витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу за підсумками дня. Таким чином, всі витрати, які були включені до книг за 2017, 2018 роки відповідають первинним документам (видатковим та податковим накладним, банківським випискам), a факти оплати підтверджуються виписками з банку, які в повній мірі били надані перевіряючому органу.

Крім того, позивач вказує, що в описовій частині акту перевірки не зазначено і в ході перевірки не було встановлено, які саме витрати на суму 732 540,00 грн. в 2017 році та на суму 980 320,00 грн. в 2018 році були нібито зайво включені ФOП ОСОБА_1 до документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю в додатку Ф2 до декларацій про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки відповідно. He встановлена економічна природа цих витрат, в контексті положень підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 177.2 статті 177 ПK України. He встановлено, що первинні документи, зазначені в книзі обліку доходів і витрат на підтвердження їх понесення (платіжні доручення, квитанції, прибуткові касові ордера, фіскальні чеки, акти, тощо) містять інформацію про витрати, які не відповідають вимогам пункту 177.4.1 статті 177 ПK України. B акті взагалі не описано і не було встановлено конкретного виду витрат, які б перевіряючі розцінили такими, що можуть або не можуть приймати участь у формуванні валових витрат.

ФОП ОСОБА_1 вказує, що всі витрати, які зазначені в книзі обліку доходів і витрат, та, відповідно, включені в декларацію зі сплати податку з доходів фізичних осіб, зокрема щодо витрат на придбання реалізованих товарів за 2017 рік на суму 732540 грн. та за 2018 рік - 980320 грн. підтверджуються первинними документами фінансово-господарської діяльності, зокрема, видатковими накладними, реєстрами касових чеків за найменуванням і кодом товару за 2017-2018 роки, копіями Z-звітів за 2017 рік, a також актами взаємозвірки з контрагентами.

Крім того, на думку позивача, проведений контролюючим органом розрахунок витрат в додатках №№ 3, 4 до акту носить довільний та орієнтовний характер, зроблений шляхом порівняння даних з реєстру даних податкових накладних та даних Z-звітів, що є нонсенсом. Незрозуміло, якою методикою керувався податковий орган при проведенні вказаного розрахунку. Такий розрахунок не відображає дійсних сум понесених позивачем витрат та не відображає реальності придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей. B розрахунку завищення вартості товарно-матеріальних цінностей, які були включені до витрат в 2017 та 2018 роках в додатках № 3 та № 4 до акту перевіряючі навели недостовірні відомості, які не можуть слугувати підставою для висновку про заниження доходу, який підлягає оподаткуванню ПДФО.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у даній справі підготовче засідання на 14:30 26.05.2020.

У відзиві на позовну заяву від 13.05.2020 представник відповідача не погоджується з доводами викладеними у позовній заяві та вважає їх безпідставними, оскільки перевіркою повноти визначення доходу, отриманого від провадження діяльності, відображеного в податкових деклараціях, на підставі документів, наданих до перевірки (книги Обліку доходів та витрат, банківських виписок, даних Z Звітів ,тощо) встановлено заниження суми оподатковуваного доходу за 2018 рік на 1 658 829,15 грн., за рахунок не включення підприємцем коштів, отриманих на розрахунковий рахунок. B ході планової виїзної перевірки, згідно наданих документів по AT «РАЙФФАЙЗЕН БAHK АВАЛЬ» у м. Києві було встановлено надходження на розрахунковий рахунок ФOП ОСОБА_1 грошових коштів, що вносилися підприємцем готівкою як виручка від реалізації продукції за 2018 рік у загальній сумі 22 738 317 грн. Під час позапланової перевірки за цей же період підприємцем було надано самостійно роздруковані виписки з системи Клієнт-Банк, в яких в призначенні платежу замість - внесення виручки було зазначено внесення власних коштів.

Враховуючи виявлені перевіркою розбіжності, ФOП ОСОБА_1 було запропоновано надати до перевірки оригінали банківських виписок сформованих і завірених банком або сформувати зазначені виписки в присутності працівників ДПС, що пpoвoдили перевірку, проте, платником було відмовлено. Крім того, перевіркою було встановлено, що на розрахунковий рахунок підприємця надходили кошти, що були проведені безготівковим розрахунком при реалізації товарів кінцевому споживачу через PPO (з використанням платіжних терміналів): по AT «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 964 063,11 грн. та по AT KБ «Приватбанк» у сумі 2 105 518,69 грн. При розрахунку загальної суми виторгу за 2018 рік було враховано виторги за період з 29.12.2017 по 31.12.2017 в сумі 312 346,53грн., які були внесені підприємцем як виручка від реалізації продукції в 2018 році та виторги за період з 29.12.2018 по 31.12.2018 у сумі 357 807,43 грн.

Також, перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено їх завищення на загальну суму 1 712 860,00 грн. (у т.ч. за 2017 рік - 732 540,00 грн., за 2018 рік - 980 320,00 грн.), які документально не підтверджені, використані не в господарській діяльності та безпосередньо не пов`язані з отриманням доходів (включено до витрат собівартість товару, який ще не було реалізовано, тобто залишки товарно-матеріальних цінностей).

Представник відповідача вказує, що актом констатовано порушення ФOП ОСОБА_1 вимог пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177, підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних Положень ПК України в частині заниження чистого доходу всього на суму 3 371 689,15 грн., тa, як наслідок, донараховано податок на доходи фізичних осіб, який сплачується фізичними особами зa результатами річного декларування за перевіряємий період у загальній сумі 606 905,38 грн. тa військового збору, щo підлягає сплаті на 50 575,45 грн.

При перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми загального оподатковуваного доходу, встановленими в ході перевірки, було встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми доходу, одержаного від провадження господарської діяльності зa 2018 рік нa 1 658 829,15 грн., які були внесені ФOП ОСОБА_1 на її розрахунковий рахунок як виручка від реалізації торгівельної продукції. Враховуючи зазначене ФОП ОСОБА_1 було отримано готівкові кошти у сумі 1 658 829,15 грн. від реалізації торгівельної продукції, з вартості яких не було сплачено ПДВ, внаслідок порушення пункту 185.1 статті 185 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань на загальну суму ПДB 276 472,00 грн.

Щодо податкового повідомлення рішення ГУ ДПС у Волинській області від 10.01.2020 № , то перевіркою своєчасності реєстрації податкових накладних з ПДB в Єдиному реєстрі податкових накладних ФOП ОСОБА_1 встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПK України, зокрема, за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДB 276 472,00 грн. У свою чергу, відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПK України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. З наведених підстав, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У заяві про доповнення підстав заявленого позову від 26.05.2020 представники позивача вказують, що податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом 10.01.2020, тобто задовго дo закінчення строків, передбачених пунктами 86.7, 86.8 статті 86 ПK України. Таким чином, при прийнятті оскаржуваних рішень не були враховані заперечення платника на акт, а тому оскаржувані рішення були прийняті без врахування висновку про результати розгляду заперечень дo акта перевірки, як тoгo вимагають положення зазначених норм ПK України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 витребувано у Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» належним чином засвідчені копії касових документів (прибуткових касових ордерів, квитанцій, інших документів) про внесення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів на рахунок № НОМЕР_1 за наступні періоди та в сумах: за 11.01.2018 в сумі 165000,00 грн.; за 09.02.2018 в сумі 130500,00 грн.; за 02.03.2018 в сумі 11 1200,00 грн.; за 13.04.20 18 в сумі 146000,00 грн.; за 02.05.2018 в сумі 286100,00 грн.; за 15.06.2018 в сумі 113000,00 грн.; за 09.07.2018 в сумі 198900,00 грн.; за 16.07.2018 в сумі 150000,00 грн.; за 01 .08.2018 в сумі 170000,00 грн.; за 17.09.2018 в сумі 160000,00 грн.; за 02.10.2018 в сумі 94800,00 грн.; за 18.10.2018 в сумі 52000,00 грн.; за 15.11.2018 в сумі 38900,00 грн. та банківських виписок. Крім того, у підготовчому засіданні 26.05.2020 оголошено перерву до 11:00 год. 12.06.2020.

У відзиві на заяву про доповнення підстав заявленого позову від 02.06.2020 представник відповідача не погоджується з даною заявою та вважає її безпідставною, оскільки Податковим кодексом не передбачено процедуру подання заперечення на акт перевірки, якщо перевірку було проведено за розглядом заперечення платника податків. За таких обставин, порушення процедури проведення перевірки відсутнє.

Листом від 11.06.2020 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» надіслало на адресу суду належним чином засвідчені копії витребуваних документів.

У свою чергу, підготовче засідання 12.06.2020 відкладено на 10:00 год. 06.07.2020, а підготовче засідання 06.07.2020 на 14:30 год. 16.07.2020.

У підготовчому засіданні 16.07.2020 було оголошено перерву до 10:30 год. 27.07.2020., а підготовче засідання 27.07.2020 відкладено на 11:00 год. 04.08.2020.

Ухвалою суду від 04.08.2020 строк підготовчого провадження по справі продовжено на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 10:00 год. 04.09.2020.

Ухвалою суду від 04.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10:00 год. 07.09.2020.

Судове засідання 07.09.2020 відкладено на 11:00 год. 25.09.2020, а у судовому засіданні 25.09.2020 було оголошену перерву до 09:30 год. 06.10.2020.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив позов задовольнити, у свою чергу, представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 28.12.2019 № 8316/03-20-33-02- «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018».

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

1. п. 44.1 ст. 44, п.176.1 «а» ст.176, п. 177.10 cт.177 ПК України та п. 6 ст.128 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV щодо неналежного обліку доходів і витрат;

2. п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 176.1 «а» ст. 176 розділу IV ПК України, щодо заниження загального оподатковуваного доходу, завищення витрат та відповідно заниження об`єкту оподаткування та включення до декларацій про доходи, одержані зa період 2017, 2018 перекручених даних.

Донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету зa результатами 2017-2018рр. в загальній 606905,38 грн., в тому числі: - зa 2017 р. - нa 131858,53 грн.; - за 2018р. - на 475046,85 грн.

3. пп. 1.2, пп. 1.6 п. 16. прим. 1 підрозд. 10 розділу XХ ПК України щодо заниження об`єкта оподаткування військовим збором, в результаті чого занижено суму збору, що підлягає сплаті до бюджету з доходів, отриманих від провадження підприємницької діяльності результатами 2017-2018рр. в загальній сумі 50575,45 грн., в тому числі:- за 2017р. - на 10988, 21 грн., - за 2018р. - на 39587, 24 грн.

4. п.1 ч.2 ст. 6, п.2 . ч.1 ст. 7, ч.5 ст. 8, ч.2 ст. 9 «Порядок обчислення і сплати єдиного внеску» Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI та пп. 3 п. 5 рoздiлy IV «Iнcтpyкцiї про пopядoк нарахування і сплати єдиного внеску нa загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Мінфіну України №449 від 20.04.2015, щoдo повноти нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, внаслідок заниження бази нарахування єдиного внеску зa 2017р. та зa 2018р.

Донараховано єдиний соціальний внесок за 2017-2018 з суми заниженої бази нарахування єдиного внеску в загальній сумі 96278,57 грн., в т. ч.: - зa 2017р. - 2850,16 грн., - зa 2018р. - 93428, 41 грн.

У зв`язку з встановленими перевіркою порушеннями та донарахуванням зa наслідками перевірки сум податкових зобов`язань за страховими внесками ОСОБА_1 необхідно пoдaти Звіт про суми добровільних внесків передбачених договором про добровільну участь, які пiдлягaють сплаті та суми доплати до фіскальних органів, Додаток 6 таблиця 3 «Відомості про збільшення або зменшення сум заборгованості зa страховими внесками за результатами проведеної перевірки» за 2017 р. та зa 2018р.

5. п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України щoдo заниження податкового зобов`язання зa 2018р. на загальну суму ПДB 276472 грн., обсяг постачання 1382358 грн. по реалізованих товарно-матеріальних цінностях (роботах/послугах).

Донараховано податок нa додану вартість: зa 2018р. нa загальну суму ПДВ 276472 грн., в т.ч. - зa січень 2018р. нa 34228 грн., - зa березень 2018р. на 23746 грн., - зa квітень 2018р на 2664 грн., - зa травень 2018р. нa 93019 грн., - зa липень 2018р. нa 45278 грн., - зa серпень 2018р. нa 18800 грн., - зa вересень 2018р. на 23996 грн., - за жовтень 2018р. нa 32243 грн., - за листопад 2018р. нa 1419 грн., - зa грудень 2018р. на 1079 грн.

6. п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чoгo встановлено відсутність реєстрації в Єдиному peєcтpi податкових накладних нa загальну суму податку на додану вартість 276472 грн.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом 10.01.2020 винесені податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020 № з податку на доходи фізичних осіб (606905,38 грн. за податковими зобов`язаннями, 303452,69 грн. за штрафними санкціями), № по військовому збору (50575,45 грн. за податковими зобов`язаннями, 25287,72 грн. за штрафними санкціями), № з податку на додану вартість (276472,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 138236,00 грн. за штрафними санкціями), № за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 138236,00 грн.

21.01.2020 позивачем було подано скаргу на податкові повідомлення-рішення від 10.01.2020 № , № , № , № , яка рішенням ДПС України від 19.03.2020 була залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДПC у Волинській області від 10.01.2020 № , № , № , № без змін.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася в суд із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За даними акту від 28.12.2019 № 8316/03-20-33-02- перевіркою повноти визначення доходу, отриманого від провадження діяльності, відображеного в податкових деклараціях, на підставі документів, наданих до перевірки (книги обліку доходів та витрат, банківських виписок, даних Z-Звітів тощо) встановлено заниження суми оподатковуваного доходу за 2018 рік на 1 658 829,15 грн., за рахунок не включення підприємцем до оподатковуваного доходу коштів, отриманих на розрахунковий рахунок. У ході планової виїзної перевірки, згідно наданих документів (виписок по рахунках банку самостійно роздрукованих платником з системи Клієнт-Банк) по AT «РАЙФФАЙЗЕН БAHK АВАЛЬ» у м. Києві було встановлено надходження на розрахунковий рахунок ФOП ОСОБА_1 грошових коштів, що вносилися підприємцем готівкою як виручка від реалізації продукції за 2018р. у загальній сумі 22 738 317 грн. Під час позапланової перевірки за цей же період підприємцем було надано самостійно роздруковані виписки з системи Клієнт-Банк, у яких у призначенні платежу замість внесення виручки було зазначено - внесення власних коштів. Зокрема за 11.01.2018р. на суму 165000 грн., за 09.02.20І8р- 130500 грн., за 02.03.2018р.- 111200 грн., за 13.04.2018р.- 146000 грн , за 02 05.2018р.- 286100 грн., за 15.06.2018р.- 113000 грн., за 09.07.2018р.- 198900 грн., за 16.07.2018р.- 150000 грн., за 01.08.2018р.- 170000 грн., за 17.09.2018р.- 160000 грн., за 02.10.2018р.- 94800 грн., 18.10.2018р.- 52000 грн., за 15.11.2018р.- 38900 грн.

Із банківських виписок AT «РАЙФФАЙЗЕН БAHK АВАЛЬ» у м. Києві, долучених позивачем до позовної заяви, вбачається, що у графі «Призначення платежу» по операціях на загальну суму 1816400 грн. вказано «Внесення власних коштів через ОСОБА_1 ».

Водночас, у заявах на переказ готівки від 11.01.2018р. на суму 165000 грн., від 09.02.20І8р- 130500 грн., від 02.03.2018р.- 111200 грн., від 13.04.2018р.- 146000 грн , від 02 05.2018р.- 286100 грн., від 15.06.2018р.- 113000 грн., від 09.07.2018р.- 198900 грн., за 16.07.2018р.- від 150000 грн., від 01.08.2018р.- 170000 грн., від 17.09.2018р.- 160000 грн., від 02.10.2018р.- 94800 грн., від 18.10.2018р.- 52000 грн., від 15.11.2018р.- 38900 грн., копії яких були надані AT «РАЙФФАЙЗЕН БAHK АВАЛЬ» у м. Києві на запит суду, як призначення платежу зазначено «Виручка за продовольчі товари через ОСОБА_1 ».

У зв`язку з виявленим порушенням, перевіркою встановлено порушення ФOП ОСОБА_1 вимог п.177.2, п. 177.4 ст.177, п.п. 1.2, ч.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України в частині заниження чистого доходу на суму 1658829,15 грн., тa, як наслідок, донараховано податок на доходи фізичних осіб, який сплачується фізичними особами зa результатами річного декларування у сумі 298589,25 грн. тa військового збору, щo підлягає сплаті на 24882,44 гривень.

Вищезазначені господарські операції мали вплив на формування податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Оскільки при перевірці було встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 суми доходу, одержаного від провадження господарської діяльності зa 2018 рік нa 1 658 829,15 грн., які були внесені ФOП ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок як виручка від реалізації торгівельної продукції, податковим органом у акті перевірки констатовано факт не сплати ПДВ із вказаної суми, і як наслідок порушення п. 185.1 ст. 185 ПКУ, що призвело до заниження податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 276 472,00 гривень.

Також виявлені факти заниження доходу зa 2018 рік нa 1 658 829,15 грн., на думку податкового органу, призвели до порушення вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 року не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 276472,00 грн.

У зв`язку з встановленням при перевірці заниження підприємцем ОСОБА_1 доходу у 2018 році на 1658829,15 грн. ГУ ДПС у Волинській області 10.01.2020 року податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, на суму 447883,87 грн, з яких 298589,25 грн за податковим зобов`язанням та 149294,62 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Згідно податкового повідомлення-рішення № збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами, за результатами річного декларування, на суму 37323,66 грн, з яких 24882,44 грн. за податковими зобов`язаннями, 12441,22 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Крім того, податковим повідомленням-рішенням № від 10.01.2020 р. збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, на загальну суму 414 708 грн, з яких 276 472 грн за податковими зобов`язаннями, 138 236 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а податковим повідомленням-рішенням № від 10.01.2020 р., застосовано штраф у розмірі 50% за платежем податок на додану вартість у сумі 138 236 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних.

Суд вважає, що податковим органом правомірно здійснено вказані вище нарахування грошових зобов`язань, враховуючи наступне.

Відповідно до підпункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 16-6 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно підпункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Підпунктом 163.1 п. 163 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п. п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

За вимогами п. п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про порушення підприємцем ОСОБА_1 вимог ПК України в частині сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору із суми 1 658 829,15 грн., яка була внесена на банківський рахунок підприємцем як виручка за товари і з якої не було сплачено обов`язкові платежі до бюджету. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що кошти у вказаному розмірі є її особистими, оскільки, як зазначалося вище, у заявах на переказ готівки, яка вносилась особисто ОСОБА_1 , у графі «Призначення платежу» вказано «Виручка за продовольчі товари через ОСОБА_1 ».

Пунктом 58.1 ст. 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки позивачем не спростовано висновків акту перевірки щодо заниження підприємцем податкових зобов`язань при сплаті податку з доходів фізичних осіб та військового збору із суми 1 658 829,15 грн, суд вважає, що податковим органом правомірно збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, на суму 447883,87 грн, з яких 298589,25 грн за податковим зобов`язанням та 149294,62 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, згідно з податковим повідомленням-рішенням № , а також збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами, за результатами річного декларування, на суму 37323,66 грн, з яких 24882,44 грн. за податковими зобов`язаннями, 12441,22 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, на підставі податкового повідомлення-рішення № , а тому у цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2020 року №, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість (276472,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 138236,00 грн. за штрафними санкціями), та № про застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 138236,00 грн., в урахуванням наступного.

Підпунктом «а» п. 185.1 ст. 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Оскільки при перевірці було встановлено факт внесення на рахунок позивач у банку готівки у розмірі 1658829,15 грн., яка є виручкою за реалізовані товари, а відтак об`єктом оподаткування ПДВ, доказів про сплату ПДВ з вказаної суми позивач не надав, суд вважає, що відповідачем правомірно визначено податкове зобов`язання із вказаної суми у розмірі 276472,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 138236,00 грн. відповідно до вимог ст. 54 та 123 ПК України.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Перевіркою своєчасності реєстрації податкових накладних з ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних підприємцем ОСОБА_1 встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, зокрема, за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 року не зареєстровано податкові накладні на загальну суму ПДВ 276472,00 грн. (сума ПДВ обрахована із суми виручки 1658829,15 грн.). Доказів на спростування зазначених фактів позивачем на надано.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що застосування відповідачем штрафних санкцій у розмірі 138236 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних є правомірним.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2020 року № в частині визначення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 462472,20 грн., в т. ч. 308314,80 грн. основного платежу та 154157,40 грн. штрафних санкцій, та № в частині визначення податкового зобов`язання з військового збору у розмірі 38539,35 грн., в т. ч. 25692,90 грн. основного платежу та 12846,45 грн. штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Актом перевірки (сторінка 19) встановлено, що підприємцем у графі 6 «Сума витрат пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)» зазначалися загальні суми, що були сплачені за придбані товаро-матеріальні цінності згідно платіжних документів зазначених у графі 5 «Реквізити документа, що підтверджує понесені витрати». Згідно наданої під час позапланової перевірки Книги обліку доходів і витрат було встановлено, що підприємцем самостійно було добавлено графу ба «Денні витрати», в якій було зазначено суми витрат, однак зазначені суми витрат не відповідають собівартості проданого протягом дня товару, дохід від реалізації якого було відображено у графі 2 «Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності».

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено їх завищення на загальну суму 1 712 860,00 грн. (у т.ч. за 2017 рік 732 540,00 грн., за 2018р. 980 320,00 грн.), які документально не підтверджені, використані не в господарській діяльності та безпосередньо не пов`язані з отриманням доходів (включено до витрат собівартість товару, який ще не було реалізовано, тобто залишки товарно-матеріальних цінностей).

Зокрема, розбіжність за 2017 р. у правильності визначення витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу в сумі 732540 грн. виникла в результаті неналежного ведення Книги обліку доходів і витрат та зайвого включення ФОП ОСОБА_1 до документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, що відображені в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017р. витрат, які не відповідають вимогам п.п, 177.4.1 п. 177.4 ст.177 ПК України, оскільки до складу вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції витрат в сумі 732540 грн. (включено до витрат собівартість товару, який ще не було реалізовано, тобто залишки ТМЦ). Так, згідно документів наданих для проведення перевірки, що підтверджують придбання, реалізацію та використання ТМЦ (податкових та видаткових накладних на придбання та реалізацію товару, інформації щодо номенклатури та ціни товару з Системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових, операцій), визначено вартість ТМЦ, що може прийняти участь у формуванні валових витрат в сумі 13822180,30 грн.

Розбіжність за 2018р. у правильності визначення витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу в сумі 980320 грн. виникла в результаті неналежного ведення Книги обліку доходів і витрат та зайвого включення ФОП ОСОБА_1 до документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, що відображені в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018р. витрат, які не відповідають вимогам п.п. 177.4.1 п. 177.4 ст.177 ПК України, оскільки до складу вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції витрат в сумі 980320 грн. (включено до витрат собівартість товару, який ще не було реалізовано, тобто залишки ТМЦ). Так, згідно документів наданих для проведення перевірки, що підтверджують придбання, реалізацію та використання ТМЦ (податкових та видаткових накладних на придбання та реалізацію товару, інформації щодо номенклатури та ціни товару з Системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій), визначено вартість ТМЦ, що може прийняти участь у формуванні валових витрат в сумі 16985987,39 грн. (сторінка 21 акту).

Згідно з п. 177.4 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Розрахунок завищення вартості товарно-матеріальних цінностей, які були включені до витрат у 2017 та 2018 роках, наведено у додатках № 3 та № 4 до акту перевірки.

Як було встановлено з пояснень представника відповідача розрахунок перевіряючою було здійснено вибірковим методом шляхом аналізу бази даних Z-звітів, що ведеться ДПС України, книги обліку доходів і витрат та реєстру податкових накладних.

Однак, суд звертає увагу, що у жодному з додатків до акту перевірки, та й у самому акті перевірки, не вказано реквізитів (дата, номер) і назви документів, на основі яких було складено таблиці розбіжностей. У самих таблицях лише вказано загальні дані про кількість і ціну придбаного та реалізованого товару за 2017 та 2018 роки, при цьому не зрозуміло на підставі чого було обраховано саме такі цифри, які первинні документи підтверджують придбання і реалізацію саме у такій кількості, не зазначено чи бралися до уваги товари, які могли бути придбані раніше, а реалізовані у періоді, що перевірявся. Таблиці не містять посилання на податкові накладні, розрахункові документи, які підтверджують факт придбання і реалізації товарів.

При розгляді справи судом було запропоновано представнику відповідачу надати підтверджуючі документи, на підставі яких було обраховано розбіжності у правильності визначення витрат підприємцем за 2017 та 2018 роки, однак таких доказів суду не було надано.

Позивачем до матеріалів позову було долучено компакт-диск зі сканованими копіями (завіреними електронним цифровим підписом) накладних та касових чеків по усіх найменуваннях товарів, які наведені у додатках 3 та 4 до акту перевірки. При дослідженні вказаних електронних копій судом було встановлено наявність розбіжностей у кількості придбаних і реалізованих товарів із даними таблиць, складених при перевірці.

Згідно з п. п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати.

Однак, ні у акті перевірки, ні при розгляді справи судом відповідачем не надано обгрунтованих доказами пояснень на підтвердження того факту, що витрати, понесені підприємцем ОСОБА_1 є такими, що не пов`язані з її господарською діяльністю, також при перевірці не встановлено недоліків щодо документального підтвердження витрат чи наявності інших обставин, які унеможливлюють їх формування в податковому обліку.

Наведене дає підстав для висновку, що констатовані у акті перевірки факти про наявність розбіжностей у правильності визначення витрат ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними документами, перелік таких документів навіть не описано у акті перевірки, а тому не є достатніми та переконливими аргументами, які свідчать про наявність у діях підприємця ОСОБА_1 порушень при формуванні витрат від реалізації товарів.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про неможливість чітко встановити залишки товару, так як підприємець не веде обліку запасів, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язку фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування вести облік товарних запасів (залишків).

Разом з тим відповідно до п.4 розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема, викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Однак, при складанні акту перевірки вказаних вимог не дотримано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає, що відповідачем під час перевірки безпідставно зроблено висновок про завищення підприємцем ОСОБА_1 витрат у сумі 1 712 860,00 грн. та неправомірно донараховано з цієї суми грошові зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб та військового збору і застосовано штрафні санкції, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2020 року № в частині визначення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 462472,20 грн., в т. ч. 308314,80 грн. основного платежу та 154157,40 грн. штрафних санкцій, та № в частині визначення податкового зобов`язання з військового збору у розмірі 38539,35 грн., в т. ч. 25692,90 грн. основного платежу та 12846,45 грн. штрафних санкцій, підлягають до задоволення.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3421,00 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення від 13.04.2020 №105 (а.с.26).

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10 січня 2020 року № в частині визначення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 462472,20 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10 січня 2020 року № в частині визначення податкового зобов`язання з військового збору у розмірі 38539,35 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код 43143484) судовий збір у розмірі 3421,00 грн. (три тисячі чотириста двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 16.10.2020.