Справа № 500/1733/20
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1733/20

15 жовтня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач), в якому просить: визнати бездіяльність Державної податкової служби України протиправною та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 31.10.2018, №2 від 31.10.2018, №1 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №500/641/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019, адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС України у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

- №1003861/ від 27.11.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №1003862/ від 27.11.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №1030013/ від 19.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою реєстрації податкових накладних №1 від 31.10.2018 року, №2 від 31.10.2018 року, №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач звернувся до Державної податкової служби України, проте остання листом повідомила, що судом не визнано протиправними дії та не зобов`язано ДПС України до вчинення будь-яких дій та те, що ДПС України не була учасником судового процесу у справі №500/641/19.

Вищенаведене слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 20.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.08.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що у справі №500/641/19 позивач просив лише визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДФС України у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, позовні вимоги щодо зобов`язання винити дії щодо реєстрації в ЄРПН були відсутні. Зазначив, що рішенням суду від 20.06.2019 у справі №500/641/19 не зобов`язано ДФС України до вчинення будь-яких дій (аркуші справи 28-31).

Судове засідання 26.08.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою суду від 10.09.2020 розгляд справи було відкладено.

Судове засідання 22.09.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №500/641/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019, адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС України у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

- №1003861/ від 27.11.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №1003862/ від 27.11.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №1030013/ від 19.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як слідує із даного рішення, під час розгляду справи ГУ ДФС у Тернопільській області, як суб`єктом владних повноважень, не наведено обґрунтованих мотивів прийняття рішень №1003861/, №1003862/ від 27.11.2018 року та №1030013/ від 19.12.2018 року, якими фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації податкових накладних №1 та №2 від 31.10.2018 року та №1 від 30.11.2018 року, так само, як не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних рішень.

Тому, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Тернопільській області рішень №1003861/, №1003862/ від 27.11.2018 року та №1030013/ від 19.12.2018 року, про відмову у реєстрації податкових накладних №1 та №2 від 31.10.2018 року та №1 від 30.11.2018 року, відповідно.

З метою реєстрації податкових накладних №1 від 31.10.2018 року, №2 від 31.10.2018 року, №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач у грудні 2019 звернувся до Державної податкової служби України (аркуш справи 20).

Розглянувши вказане звернення, відповідач листом від 16.01.2020 №2062/6/99-00-08-04-01-06, повідомив позивачу про те, що судом не визнано протиправними дії та не зобов`язано ДПС України до вчинення будь-яких дій, тим самим відмовивши позивачу у проведенні такої реєстрації.

Не погодившись із такою бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, ари чому відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

На час прийняття комісією Головного управління ДФС у Тернопільській області рішень про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 31.10.2018 року, №2 від 31.10.2018 року, №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних був чинний Порядок № 117, проте на момент винесення даного рішення він втратив чинність у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Так, пунктом 6 Порядку №1165, окрім іншого, визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України та визначальною підставою для такої реєстрації є відповідне рішення суду зобов`язального характеру, яке набрало законної сили.

При цьому суд зазначає наступне.

Відповідно п.14.1.60 ст. 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1200 Урядом постановлено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установити, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" № 3166-V1 від 17.03.2011 (зі змінами), міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України. Таким чином, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних після набрання чинності розпорядження КМУ від 21.08.2019 № 682р здійснюється Державною податковою службою України.

Згідно з абз. 6 п. 2 Постанови КМУ № 1200, Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р установлена можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних після набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682р здійснюється Державною податковою службою України.

Як зазначалося вище, рішенням суду було лише визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області рішень про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 31.10.2018 року, №2 від 31.10.2018 року, №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, суд приходить до висновку, що на момент звернення позивача до Державної податкової служби України про реєстрацію податкових накладних №1 від 31.10.2018 року, №2 від 31.10.2018 року, №1 від 30.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідача були відсутні підстави для її проведення, а тому позовні вимоги в частині визнання бездіяльності протиправною є необґрунтовані та до задоволення не підлягають.

Поряд із цим, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області рішень, що слугували відмовою реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 31.10.2018, №2 від 31.10.2018, №1 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Державна податкова служба України, місцезнаходження Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, .

Головуючий суддя Баранюк А.З.