Справа № 640/22564/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Сорочка Є.О.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Побужський феронікелевий комбінат" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.09.2019 року за №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Офісом великих платників податків ДПС подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позову позивача відмовити повністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Побужський феронікелевий комбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2019 року.

Результати перевірки оформлені актом від 07.08.2019 року №2347/28-10-14-01/31076956.

Під час перевірки було встановлено порушення позивачем п.п. 242.1.3 п.242.1 ст.242, п.249.6 ст.249 Податкового кодексу України, що призвело до заниження екологічного податку за розміщення відходів на загальну суму 10 894 252,07 грн.

10.09.2019 року на підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від № , яким за порушення п.п. 242.1.3 п.242.1 ст.242, п.249.6 ст.249 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини у розмірі 10 377 850,03 грн. та застосовано штраф у розмірі 2 594 462,51 грн.

Позивачем було подано скаргу до ДПС, яку рішенням від 12.11.2019 року було залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Питання справляння екологічного податку на час виникнення спірних правовідносин внормовувались положеннями Розділу VIII Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 240.1 статті 240 Податкового кодексу України платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання);

утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Згідно з підпунктом 242.1.3 пункту 242.1 статті 242 Податкового кодексу України об`єктом та базою оподаткування є обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання.

Ставки податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах встановлено пунктами 246.1 - 246.3 статті 246 Податкового кодексу України.

Так під час проведення перевірки було встановлено, що позивач здійснює розміщення відходів - шлаку феронікелевого виробництва, яким підприємство заповнює простір кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха", що розташований на території Голованівського району Кіровоградської області.

Земельна ділянка, на якій розміщувались відходи, знаходиться у користуванні позивача на підставі договору оренди землі від 12.04.2006 року з Голованівською районною державною адміністрацією Голованівського району Кіровоградської області, загальною площею 117,73 га з цільовим призначенням - землі іншого не сільськогосподарського призначення для добувної промисловості. Строк договору оренди становить 49 років.

Шлак феронікелевого виробництва, яким заповнювався простір кар`єру, утворився внаслідок переробки руди в процесі виробництва феронікелю на виконання контракту №435/15 від 15.06.2015 року на переробку іноземного товару на митній території України з компанією Траднико ООО (Tradniko OU) Естонська республіка, що є замовником по контракту.

Позивачем дозвіл на розміщення відходів не отримувався, формально він платником екологічного податку за розміщення відходів як вторинної сировини не є.

В результаті перевірки відповідач дійшов висновку про заниження позивачем екологічного податку за розміщення відходів на загальну суму 10 894 252,07 грн., оскільки ним не виконується Проект засипки і гірничотехнічної рекультивації виробленого простору кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха", розробленого у 2004 році Державним інститутом проектування підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект", що свідчить про використання підприємством простору кар`єру під захоронення відходів. Проте, колегія суддів з вказаними висновками відповідача не погоджується з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснює використання (утилізацію) шлаку на переданій в користування земельній ділянці згідно з проектом гірничотехнічної рекультивації порушених земель - Проектом засипки і гірничотехнічної рекультивації виробленого простору кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха", розробленого у 2004 році Державним інститутом проектування підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект", який передбачає приведення порушених земель після відпрацювання кар`єру "Центральний" в стан, придатний під пасовище з багаторічних трав. Проектом передбачено рекультивацію кар`єру шляхом поетапної засипки виробленого простору шлаком.

У відповідності до державної статистичної звітності щодо утворення та поводження з відходами дана господарська діяльність віднесена до утилізації відходів за класифікатором R10 (обробка ґрунту, що справляє позитивний вплив на землеробство чи поліпшує екологічну обстановку).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що використання (утилізація) шлаку, утворюваного внаслідок господарської діяльності позивача, у розумінні пп. 14.1.223 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України не є розміщенням відходів.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про відходи" контроль у сфері поводження з відходами здійснюють центральний орган влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері навколишнього природного середовища, у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевих рад, громадські інспектори з благоустрою.

Відповідно до вимог ст.ст.42, 43 Закону України "Про відходи" особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за: а) порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків; б) самовільне розміщення чи видалення відходів;

Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Чинним законодавством України передбачено, в тому числі, і фінансову відповідальність, у випадку виявлення вказаних правопорушень, зокрема, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України "Про затвердження методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства" від 27.10.1997 року №171 врегульовано питання нарахування шкоди порушникам природоохоронного законодавства.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що контроль щодо використання (утилізації) шлаку здійснюється спеціально уповноваженими органами, до яких відповідач не відноситься.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у випадку здійснення позивачем використання (утилізації) шлаку, утворюваного внаслідок його господарської діяльності, на порушення законодавства, зокрема, за відсутності відповідного дозволу (якщо його отримання є необхідним), позивача може бути притягнуто до відповідальності, проте, це не наділяє його статусом платника екологічного податку до отримання відповідного дозволу.

У матеріалах справи наявні копії актів перевірки дотримання підприємством вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (т.1 а.с. 43-75).

Зі змісту вказаних Актів вбачається, що Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області декілька разів було проведено перевірки ТОВ "Побужський феронікелевй комбінат" щодо дотримання ним вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

У розділі «Земельні ресурси та надра» зазначено, що підприємство має договір оренди землі від 12.04.2006 року з Голованівською РДА під розміщення кар`єру "Центральний". В оренду передано земельну ділянку, загальною площею 117,73 га., у тому числі пасовища - 1,92 га., відкриті розробки і кар`єри- 72.29 га, інші (під відпрацьовані кар`єри) - 43,52 га. Термін дії договору 49 років. Договір зареєстровано у Голованівському районному відділі земельного кадастру 12.04.2006 р. за №2. Представлено "Проект засипки і гірничотехнічної рекультивації виробленого простору" кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха", розробленого ДІППГРП "Кривбаспроект" м. Кривий ріг у 2004 році з висновком державної екологічної експертизи. На момент проведення перевірки території кар`єру "Центральний" встановлено, що позивач проводить роботу по гірничотехнічній рекультивації. Проектом передбачено поетапну засипку виробленого простору кар`єру поточними електропічними шлаками комбінату з річним обє`мом 400 м куб/рік. Електропічними шлаками кар`єр заповнюється на 3 м нижче відновлювальних відміток денної поверхні. Останні 3 м заповнюються розкривними породами із відвалу №1 після осідання електропічних шлаків. В останню чергу наноситься шар родючого ґрунту, орієнтовною висотою 0,1 м. Представлений "Звіт про проведення інвентаризації відходів виробництва на ТОВ "ПФК", виконавець - ТОВ "НТЦ "Облводгосппроект" м. Кіровоград.

В процесі виробництва феронікелю утворюється основний вид промислових відходів - шлаки феронікелевого виробництва. Шлаки тимчасово зберігаються на шлаковому відвалі і в подальшому використовуються для засипання виробленого простору кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха" відповідно до "Проекту засипки і гірничотехнічної рекультивації виробленого простору" кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха".

Позивачем представлено "Проект засипки і гірничотехнічної рекультивації виробленого простору" кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха" розробленого ДІППГРП "Кривбаспроект" м. Кривий ріг у 2004 році з висновком державної екологічної експертизи та робочий проект "Коригування проекту заповнення і гірничотехнічної рекультивації відпрацьованого простору кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха", розроблений ТОВ "НТЦ Облводгосп-Проект" у 2019 році.

На момент проведення перевірок території кар`єру «Центральний» встановлено, що ТОВ «ПФК» проводить роботу по гірничотехнічній рекультивації. Проектом передбачено поетапну засипку виробленого простору кар`єру поточними електропічними шлаками комбінату з річним об`ємом 400 м3/рік.

В розділах актів "Порушення вимог законодавства виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)" інформації про порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства під час виконання "Проекту засипки і гірничотехнічної рекультивації виробленого простору" кар`єру "Центральний" рудника "Деренюха" не міститься.

Також у матеріалах справи наявний акт перевірки ТОВ "Побужський феронікелевий комбінат" щодо виконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничо будівних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, своєчасного проведення рекультивації порушених земель під кар`єром "Центральний" Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.10.2019 року, який тако не містить інформації про порушення позивачем вимог земельного законодавства під час виконання проекту на гірничотехнічну рекультивацію.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріали перевірок органів, що визначені ст.37 Закону України "Про відходи", та які здійснюють контроль у сфері поводження з відходами, навколишнього природного середовища, у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, охорони земель, не містять встановлених порушень з боку позивача щодо провадження операцій з відходами під час виконання проекту гірничотехнічної рекультивації кар`єру «Центральний» з використанням шлаку феронікелевого виробництва, зокрема, відсутні висновки про те, що позивачем здійснюється діяльність з використання (утилізації) шлаку, утворюваного внаслідок його господарської діяльності, на порушення законодавства, зокрема, за відсутності необхідного дозволу.

При цьому, у вказаних актах наявні дані про перевірку провадження позивачем операцій засипки та гірничотехнічної рекультивації шлаку, що згідно норм чинного законодавства являється утилізацією (повторним використанням) відходів, що не є об`єктом сплати екологічного податку згідно ст. 242 Податкового кодексу України.

Посилання відповідача на листи Міністерства екології та природних ресурсів України №5/4.1-7/9214-19 від 16.08.2019 року, Держгеонадра від 13.08.2019 року №25231/5-19, отримані на запити під час перевірки, судом першої інстанції правильно визнано необґрунтованими, оскільки такі листи не містять інформації, яка спростовувала б наведені вище висновки суду. Враховуючи те, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, до позивач є платником екологічного податку з розміщення відходів, що могло би бути підставою для донарахування йому несплачених сум вказаного податку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання оскаржуваного рішення відповідача протиправним та скасування останнього.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13.10.2020 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І. В. Федотов

Є.О. Сорочко