Справа № 440/4334/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4334/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до Приватного підприємства "АРДОНІТ" про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги:

- стягнути кошти з рахунків Приватного підприємства "АРДОНІТ" з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 170,00 грн; з адміністративних штрафів та санкцій у розмірі 510,00 грн; з військового збору у розмірі 6051,34 грн; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 43136,82 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

12.08.2020 Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Полтавській області) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "АРДОНІТ" (далі - відповідач, ПП "АРДОНІТ") про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на несплату відповідачем в строки, визначені податковим законодавством, узгодженої суми грошових зобов`язань у загальному розмірі 49 868,16 грн.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторони, викладені у заяві по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Обставини справи, встановлені судом

ПП "АРДОНІТ" () зареєстроване як юридична особа 03.03.2009 та взяте на облік як платник податків у ГУ ДПС у Полтавській області, Управління у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві (м. Полтава), про що свідчить залучений до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі висновків акта перевірки №70/16-31-13-12-14/36396651 від 16.01.2018 податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.01.2018, яким до ПП "АРДОНІТ" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн за платежем "Адміністративні штрафи та інші санкції".

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача та отримано адресатом.

Відомостей про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення судом не отримано.

На підставі висновків акта перевірки №306/16-31-13-06-14/36396651 від 07.03.2019 податковим органом були винесені податкові повідомлення-рішення № від 29.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 43 136, 82 грн, у т.ч. за податковим зобов`язанням - 22 841,59 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 17 489,25 грн, пеня - 2 805,98 грн та № від 29.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на загальну суму 6 051,34 грн, у т.ч. за податковим зобов`язанням - 3 192,04 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 447,01 грн, пеня - 412,29 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача, який повернувся до контролюючого органу із відміткою відділення поштового зв`язку "за даною адресою адресат не знайдений".

Відомостей про оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень судом не отримано.

На підставі висновків акта перевірки №18844/16-31-50-12-11/36396651 від 19.04.2019 податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.05.2019, яким до ПП "АРДОНІТ" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)".

Зазначене податкове повідомлення-рішення надіслано контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача та повернулось до контролюючого органу із відміткою відділення поштового зв`язку "за даною адресою адресат не знайдений".

Відомостей про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення судом не встановлено.

Згідно з абзацами першим та третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 згаданого Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З огляду на приписи наведених норм, податкові повідомлення-рішення № від 29.03.2019, № від 29.03.2019 та № від 11.05.2019 вважаються врученими платнику податків.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" №4053-17 від 06.12.2016, яку надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та отримано адресатом.

Отже, відповідач ознайомлений із податковою вимогою форми "Ю" №4053-17 від 06.12.2016, а відтак і повідомлений про факт виникнення у нього податкового боргу.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Позивач, вважаючи суми грошових зобов`язань узгодженими, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги, суд дійшов таких висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати податків і зборів унормований Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За визначенням підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 згаданого Кодексу "грошове зобов`язання платника податків" - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); (підпункти 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України).

Висновки щодо правозастосування

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах закінчився перебіг визначеного кодексом строку виконання податкового обов`язку по сплаті грошового зобов`язання, але фактичних даних, які б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного та добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав відповідно до положень ПК України, матеріали справи не містять.

Заявлена позивачем до стягнення сума боргу в розмірі 49 868,16 грн відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України: "податковий борг" - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (пункт 59.1).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ю" №4053-17 від 06.12.2016, яку надіслану відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та яку вручено відповідачу про що свідчить копія поштового повідомлення.

За приписами пункту 58.3 статті 58 ПК України податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

Існування спірної суми податкового боргу на дату розгляду справи судом підтверджено приєднаними до справи роздруківками інтегрованої картки платника податків, які є належними та допустимими доказами невиконання податкового обов`язку з боку відповідача.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючі органи здійснюють за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Також підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку, за змістом якої відповідач має відкриті рахунки у фінансових установах /а.с. 6/.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки наявність у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 170,00 грн; з адміністративних штрафів та санкцій у розмірі 510,00 грн; з військового збору у розмірі 6051,34 грн; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 43 136,82 грн підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, то така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову від відповідача не надходив.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) до Приватного підприємства "АРДОНІТ" (вул. Олеся Гончара, буд. 19А, м. Полтава, 36039, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути на користь Державного бюджету України з рахунків Приватного підприємства "АРДОНІТ" (вул. Олеся Гончара, буд. 19А, м. Полтава, 36039, ) кошти на погашення податкового боргу з:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 170,00 грн;

- з адміністративних штрафів та санкцій у розмірі 510,00 грн;

- з військового збору у розмірі 6 051,34 грн;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 43 136,82 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков