Справа № 380/7242/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7242/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Львівський апеляційний суд про визнання протиправними дій і бездіяльності, -
встановив:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича (надалі - Відповідач), в якому просив суд:
- «визнати бездіяльність заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича незаконною та протиправною при внесенні завідомо неправдивих даних до ЄДРСР у справі 461/3232/19 і №461/3132/192».
- «захистити осіб з інвалідністю від дискримінації за національною ознакою та станом здоров`я від дій та бездіяльності заступника голови суду Львівського апеляційного суду ОСОБА_3 ».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку Позивача, Відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у нездійсненні контролю при внесенні суддями Львівського апеляційного суду даних до Єдиного державного реєстру судових рішень у справах №461/3232/19 та №461/3132/19. Наслідком такої протиправної бездіяльності, на думку Позивача, стало внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень завідомо неправдивої інформації. Позивач вважаючи, що така бездіяльність вплинула на його права та законні інтереси звернувся до суду з цим позовом.
Ознайомившись із відзивом Відповідача, суд встановив відсутність доказів надіслання такого іншим учасникам справи. У додатку до відзиву долучені дві копії даного відзиву (для позивача та третьої особи). Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Враховуючи відсутність доказу одночасного надіслання (надання) відзиву до суду іншим учасникам справи, суд не бере до уваги такий при розгляді справи.
Треті особи правом подання пояснень по суті позовних вимог не скористались.
Ухвалою від 14.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно суддя до участі у справі залучила третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Львівський апеляційний суд.
Ухвалою від 17.09.2020 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020 визначено суддю Сидор Н.Т. для розгляду вказаної заяви.
Ухвалою від 21.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. в адміністративній справі № 380/7242/20 за позовом ОСОБА_1 до заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Львівського апеляційного суду, про визнання протиправними дій і бездіяльності.
Ухвалою від 01.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд в порядку загального позовного провадження адміністративної справи № 380/7242/20.
Ухвалою від 05.10.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали від 04.05.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Львівського апеляційного суду, про визнання протиправними дій і бездіяльності відмовлено.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені таким обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та прийняття рішення у справі по суті з огляду на таке.
Як видно з долучених Позивачем до матеріалів справи доказів, ухвалою судді Львівського апеляційного суду Крайник Н.П. від 02.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 461/3232/19 провадження № 22-ц/811/3927/19 за апеляційною скаргою Галицького Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09.10.2019 у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.
Ухвалою Львівського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: головуючої: Крайник Н. П. суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П. від 18.05.2020 (справа № 461/3132/19 провадження № 22-ц/811/3927/19) внесено виправлення в ухвалу судді Львівського апеляційного суду Крайник Н.П. від 06.12.2019 про залишення апеляційної скарги Галицького ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09.10.2019 без руху; ухвалу судді Львівського апеляційного суду Крайник Н.П. від 02.01.2020 про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Галицького ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09.10.2019; ухвалу Львівського апеляційного суду від 13.01.2020 про призначення справи до розгляду в апеляційному суді за апеляційною скаргою Галицького ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 09.10.2019 в частині номера справи. Постановлено вважати вірним номер справи - № 461/3132/19 замість первинно вказаного у зазначених ухвалах № 461/3232/19 (арк. справи 8). Вказана ухвала від 18.05.2020 набрала законної сили з моменту її підписання суддями.
Позивач вважаючи, що до повноважень заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Р.П. віднесено обов`язок здійснювати контроль за внесенням суддями Львівського апеляційного суду рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, однак таким вказаного обов`язку належним чином не виконано, у зв`язку із чим Позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
При вирішенні справи суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Відповідно до частин 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ ( надалі - Закон №1402-VІІІ), здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262-IV (надалі Закон № 3262-IV) усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Частинами 1, 3 статті 3 Закону № 3262-IV визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.
Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.
Внесення судових рішень в Єдиний державний реєстр судових рішень регламентовано Порядком ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 № 1200/0/15-18 (далі Порядок ведення ЄДРСР).
У пункті 1 розділу Х Порядку ведення ЄДРСР передбачено, що обов`язок щодо своєчасного надсилання електронних примірників судового рішення та окремої думки судді для їх внесення до Реєстру шляхом формування та підписання відповідного електронного примірника в АСДС покладається на суддю (суддю-доповідача), який ухвалив таке рішення.
Згідно з пунктом 3 розділу ХХ вказаного вище Порядку, відповідальність за організацію в суді своєчасного правильного та повного внесення до АСДС реєстраційних відомостей, зазначених у пункті 3 розділу II цього Положення, а також відомостей про набрання судовим рішенням законної сили (у тому числі за результатами розгляду справи судом апеляційної чи касаційної інстанції), надсилання таких відомостей до Реєстру, а також за своєчасне надсилання адміністраторові відомостей, зазначених в абзаці другому пункту 2 розділу III зазначеного Порядку та пункті 3 розділу III Порядку, несе керівник апарату суду або особа, яка виконує його обов`язки (пункт 3 розділу Х Порядку ведення ЄДРСР).
Аналіз вищенаведених норм свідчить, що у заступника голови апеляційного суду відсутні безпосередні повноваження щодо здійснення контролю за суддями відповідного суду під час виконання ними обов`язку з надсилання електронних копій судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо здійснення контролю внесення даних до Єдиного державного реєстру судових рішень. За таких обставин, позовна вимога: «визнати бездіяльність заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича незаконною та протиправною при внесенні завідомо неправдивих даних до ЄДРСР у справі 461/3232/19 і №461/3132/192» задоволенню не підлягає.
Суд також звертає увагу, що судовим рішенням від 18.05.2020, що набрало законної сили, встановлено, що працівником апарату відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних справ допущено описку в єдиному унікальному номері справи 461/3132/19 під час заповнення обліково-статистичної картки на подану апеляційну скаргу та вказано невірний номер судової справи 461/3232/19.
Після внесених виправлень до облікової статистичної картки на цивільну справу № 461/3232/19, така зареєстрована в апеляційному суді під номером №461/3132/19, суд вирішив виправити помилку у судових рішеннях де визначено неправильний номер справи.
Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи встановлені судовим рішенням від 18.05.2020 обставини, в цьому випадку мала місце помилка у визначенні номера справи, яка виправлена судом з власної ініціативи.
Щодо другої позовної вимоги «захистити осіб з інвалідністю від дискримінації за національною ознакою та станом здоров`я від дій та бездіяльності заступника голови суду Львівського апеляційного суду ОСОБА_3 », суд звертає увагу, що така є похідною від першої позовної вимоги. Ураховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення першої позовної вимоги, друга позовна вимога також не підлягає до задоволення.
Окрім цього, суд звертає увагу на обраний Позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю
Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Зокрема, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;
7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;
8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;
9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;
10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;
11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;
12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;
13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, зокрема встановити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
З урахуванням вищезазначеного, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовної вимогою: «захистити осіб з інвалідністю від дискримінації за національною ознакою та станом здоров`я від дій та бездіяльності заст. голови ЛАС ОСОБА_4 » не конкретизував, який саме, передбачений нормами Кодексу адміністративного судочинства України спосіб захисту має бути застосований судом.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи дії/бездіяльність Відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що такі дії/бездіяльність здійснено в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії та неупереджено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
За правилами статті 139 КАС України при відмові у задоволенні позову, судові витрати Позивачу не відшкодовуються.
Керуючись статтями 2, 5-11, 12, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника голови Львівського апеляційного суду Цяцяка Романа Павловича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Львівський апеляційний суд про визнання протиправними дій і бездіяльності - відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мричко Н.І.