Справа № 810/5237/14
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Київ справа №810/5237/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

2 липня 2012 р. до Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим звернулося Відкрите акціонерне товариство "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" (далі - позивач) з позовом до Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 червня 2012 р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2012 року на загальну суму 1641048 грн. 00 коп., з яких: 1094032 грн. 00 коп. - сума завищення бюджетного відшкодування з ПДВ; 547016 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції (штраф), та від 15 червня 2012 р. № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2012 року у розмірі 7736503 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ці податкові повідомлення-рішення винесені без урахування всіх обставин справи та документів. Вказує, що оподаткування експорту товарів за договорами комісії відрізняється від оподаткування тих самих операцій, які здійснюється на території України. Зазначає, що посередницькі операції в Україні оподатковуються відповідно до п.189.4. ст.189 ПК України, тобто на загальних підставах згідно з п.187.1. ст.187 ПК України. Але, відповідно до п.189.6. ст.189 ПК України норми пунктів 189.4 ст.189 ПК України не поширюються на операції з експортування товарів за межі митної території України або з ввезення на митну територію України товарів у межах договорів комісії. Згідно з п.187.11 ПК України попередня (авансова) оплата вартості товарів, що експортуються чи імпортуються, не змінює значення сум податку, які відносяться до податкового кредиту або податкових зобов`язань платника податку, такого експортера або імпортера. Тому у Комітента, який здійснює експорт товарів через Комісіонера, при передачі йому товарів податкові зобов`язання не виникають. Коли така операція (експорт товарів) підтверджена належним чином оформленою ВМД, то вона оподатковується ПДВ за нульовою ставкою відповідно до п.п. 195.1.1. п.195.1. ст.195 ПК України. На цій підставі позивач вказує, що авансові платежі, які були ним отримані за договором комісії, не підлягають включенню до складу податкових зобов`язань, оскільки сума у розмірі 79850000 грн. отримана у якості авансу за операцією експорту товару.

Зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не врахував наведені вимоги податкового законодавства України.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2013 р. позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 15 червня 2012 р. № та від 15 червня 2012 р. № .

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 р., скасовано постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2013 р. та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Апеляційний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2012 р. № в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 18091 грн. 12 коп., в іншій частині в задоволенні позову відмовив.

Ухвалою від 26 серпня 2014 р. Вищий адміністративний суд України скасував постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2013 р. і постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 р. та направив справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Волков А.С.) від 5 вересня 2014 р. прийнято адміністративну справу до провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 р. позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" за позовом до Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

16 жовтня 2018 р. ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 р. у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" до Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2019 р. касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" задоволено. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 р. скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2019 р. апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" задоволено. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 р. про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

22 квітня 2019 р. протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано на розгляд судді цього адміністративного суду Журавлю В.О .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 р. дану адміністративну справу прийнято до провадження. Цією ж ухвалою вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання.

28 травня 2019 р. від представника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі. Стверджує, що договір комісії № USE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. був укладений позивачем з Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», який є комісіонером. Зазначає, що з матеріалів справи, первинних бухгалтерських документів, які підтверджують отримання позивачем авансу, слідує, що кошти були отриманні позивачем за договором комісії. Вважає, що будь-яких посилань на зовнішньоекономічний контракт ті документи, які були надані до перевірки, не містять. Вказує, що сторонами договору комісії є резиденти України. Тому можна дійти висновку, що авансові платежі, які були отримані позивачем за договором комісії № USE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р., не можуть були розцінені, як попередня (авансова) оплата вартості товарів, що експортуються, яка відповідно до п. 187.11 ст. 187 ПК України не змінює значення сум податку, які відносяться до податкового кредиту або податкових зобов`язань платника податку, такого експортера або імпортера.

Крім того, у цьому відзиві представник Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі просив суд замінити відповідача по справі на належного.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2019 р. замінено у справі відповідача - Генічеську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС України (правонаступник Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим) - на правонаступника (належного) відповідача - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі.

6 вересня 2019 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що при експорті товарів по посередницьких договорах не застосовується правило першої події - попередня (авансова) оплата вартості товарів, які експортуються, не змінює значення сум податку, які відносяться до податкових зобов`язань платника податків експортера відповідно до п. 187.11 ст. 187 ПК України. Стверджує, що по операції експорту (вивозу) товарів за межі митної території України податкові зобов`язання з ПДВ, право на отримання бюджетного відшкодування має тільки продавець експортної продукції - її власник (комітент). Отже, згідно з договором комісії право власності від комітента до комісіонера не переходить. Позивач вважає, що при отриманні комітентом авансової оплати вартості товарів, що експортується комісіонером, ніяких податкових наслідків не виникає.

22 листопада 2019 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів по справі. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 р. витребувано докази від Державної служби експортного контролю України щодо Договору комісії від 22 грудня 2008 р. №ESE-16.1-400-D/K-08 між ВАТ "ФСК "Море" та Державною компанією "Укрспецекспорт" та інформацію про реєстрації цього договору Державною службою експортного контролю України; відомості щодо існування (реєстрації/обліку) Державною службою експортного контролю України інших контрактів (договорів тощо), укладених на виконання та/або з посиланням на зовнішньоекономічний Контракт - Договір від 22 грудня 2008 р. №ESE-16.1-400-D/K-08 між ВАТ "ФСК "Море" та Державною компанією "Укрспецекспорт", зокрема між Державною компанією "Укрспецекспорт" та Бюро закупівель Управління Міжнародного співробітництва Головного управління Озброєнь і Військової Техніки (ГУОВТ) Народно-визвольної армії Китаю на продаж вказаних у контракті кораблів та щодо фактичної реалізації такого контракту.

Згідно з наданою відповіддю Державною службою експортного контролю України на запит адвоката, інформація щодо вказаного контракту відсутня (вих.№5118/22-19 від 6 листопада 2019 р.).

На виконання ухвали суду від 22 листопада 2019 р. Державною службою експортного контролю України надано пояснення, згідно з якими контракт, укладений між ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» та Державною компанією «Укрспецекспорт» для здійснення можливої міжнародної передачі товарів військового призначення або подвійного використання, копія якого, у разі звернення суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів для отримання дозвільного документа, мала бути надана Держекспортконтролю в складі заявки, датований 2008 роком, відповідно до актів зниження документів за 2007 - 2013 роки, міг бути знищений.

19 лютого 2020 р. до суду надійшло клопотання від представника позивача про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

19 лютого 2020 р. у судове засідання сторони не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відкрите акціонерне товариство "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" створено в процесі корпоратизації на підставі наказу Державного комітету промислової політики України № 262 від 3 липня 2001 р. шляхом перетворення Державного підприємства «Феодосійське виробниче об`єднання «Море». 100% акцій статутного фонду позивача знаходилося у власності держави, а органом управління державним майном позивача було Міністерство промислової політики України, яке визначало основні напрямки діяльності компанії.

З метою виконання міжурядової Угоди, яка укладена між Кабінетом Міністрів України і Урядом Китайської Народної Республіки між позивачем та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» укладено Договір комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р.

Відповідно до Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. країною замовника є Китайська Народна Республіка, а замовником є Бюро закупівель Управління Міжнародного Співробітництва Головного управління Озброєнь і Військової Техніки (ГУОВТ) Народно-визвольної армії Китаю (НВАК).

Згідно з вимогами п. 2.1 розділу 2 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату укласти з Замовником за рахунок Комітента, але від свого імені, правочин (зовнішньоекономічний контракт) щодо суднобудування Кораблів № 1 та № 2 (без обладнання Замовника згідно з Додатком № 19); виготовлення та поставки продукції; здійснення Технічного Сприяння при дообладнанні Кораблів № 1 та № 2 та будівництві Кораблів № 3 та № 4 в країні Замовника на умовах, викладених в Додатку № 9; проведення підготовки виробничо-технічного персоналу на умовах, викладених в Додатку № 28.

Вартість контракту визначена без урахування ПДВ.

Відповідно до вимог п. 6.1 розділу 6 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. ціна Договору, яка визначається як ціна реалізації Продукції та Робіт Замовнику, встановлюється у чітко визначеному розмірі в доларах США згідно з Додатком № 1 та включає у себе погоджену Комітентом ціну Продукції та Робіт (п. 6.2 Договору), комісійну плату та витрати Комісіонера.

Погоджена ціна Продукції та Робіт, яка встановлена Комітентом для Комісіонера для передання на комісію, становить чітко визначений розмір в доларах США та сформована з урахуванням безпосередньо вартості Продукції та Робіт і включає витрати Комітента, які пов`язані з виконанням власних зобов`язань за цим Договором (п. 6.2 розділу 6 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р.).

Пунктом 6.3 розділу 6 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. сторони погодили, що граничний розмір комісійної плати та витрат Комісіонера не має перевищувати 21 524 064 доларів США.

Згідно з вимогами п.6.4 розділу 6 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. за виконання доручення за цим Договором Комісіонер отримує комісійну плату (що включає в себе ПДВ) у розмірі різниці між ціною Договору (п. 6.1 Договору), погодженою ціною продукції та робіт (п. 6.2 Договору) та витрати Комісіонера (п. 4.2.2 Договору).

Відповідно до п. 6.10 розділу 6 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. при перерахуванні Комісіонером коштів в платіжному дорученні має бути вказано: «Перерахування коштів за Продукцію/Роботи у відповідності до Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р., з врахуванням комісійної плати та витрат Комісіонера».

У подальшому Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» на підставі платіжного доручення № 877 від 19 березня 2012 р. здійснено переказ коштів на рахунок позивача в сумі 1 000 000,00 дол. США (без ПДВ) за додатковою угодою № 12 від 22 лютого 2012 р. до Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. як авансовий платіж за продукцію відповідно до п. 3.6 «Відвантаження 2-ої партії технологічної документації» додатку № 1 «Графік надходження засобів» до Додаткової угоди № 9 від 26 серпня 2011 р. до Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р.

Судом встановлено, що відвантаження 2-ої партії технологічної документації в березні 2012 р. не проводилося.

Відповідно до виписки банку від 19 березня 2012 р., згідно з якою позивачем від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» за платіжним дорученням № 877 отримані грошові кошти у розмірі 7 985 000 грн. 00 коп., у призначенні платежу вказано: «Перерахування еквівалентній валютної виручки 1 000 000 дол. США згідно Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. за винятком комісійної плати без ПДВ», що повністю відповідає умовам п.6.10 Договору комісії №ESE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р.

У період з 16 травня 2012 р. по 6 червня 2012 р. Феодосійською об`єднаною державною податковою інспекцією Автономної Республіки Крим проведено позапланову виїзну перевірку Відкритого акціонерного товариства "Феодосійське суднобудівна компанія "Море" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2012 р., яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період січень, травень, жовтень, листопад 2011 р., січень, лютий, березень 2012 р.

За результатами цієї перевірки Феодосійською об`єднаною державною податковою інспекцією Автономної Республіки Крим складено Акт перевірки від 8 червня 2012 р. №563/15-04/14309008. За наслідками перевірки встановлені наступні порушення:

- порушення п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.4 ст. 189, п. 198.6 ст. 198,п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 ПК України - позивачем завищено суму бюджетного відшкодування за березень 2012 р. на суму 1 094 032 грн. 00 коп.;

- порушення п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.4 ст. 189, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 ПК України - позивачем завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за березень 2012 р. на суму 1 153 055 грн. 00 коп.; завищено залишок від`ємного значення ПДВ у декларації з ПДВ за березень 2012 р., який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 7 736 503 грн.

14 червня 2012 р. позивачем подано до Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим заперечення на Акт перевірки від 8 червня 2012 р. №563/15-04/14309008.

Листом Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим від 14 червня 2012 р. № 2008/10/15-04 надано відповідь на ці заперечення позивача, якою залишено без змін висновки, викладені в Акті перевірки від 8 червня 2012 р.

15 червня 2012 р. Феодосійською об`єднаною державною податковою інспекцією Автономної Республіки Крим винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

1) № від 15 червня 2012 р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2012 р. на суму 1 094 032 грн. 00 коп. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 547 016 грн. 00 коп.;

2) № від 15 червня 2012 р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість та податкового кредиту за березень 2012 р. на суму 7 736 503 грн. 00 коп.

Позивач не погоджується із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, є Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі - ПК України).

Відповідно до вимог 14.1.36 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин, редакція ПК України 15 серпня 2012 р.) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 ПК України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.156 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з вимогами п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів. Підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України).

Згідно з вимогами п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 185.1. ст. 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

База оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником на митну територію України, визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче митної вартості товарів, з якої були визначені податки і збори, що справляються під час їх митного оформлення, з урахуванням акцизного податку та ввізного мита, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів/послуг згідно із законом.

У разі якщо постачання товарів/послуг здійснюється за регульованими цінами (тарифами), база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за такими цінами (тарифами).

У разі постачання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг без оплати, з частковою оплатою, у межах обміну, у межах дарування, у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку, пов`язаній з постачальником особі, суб`єкту господарювання, який не зареєстрований платником податку, іншим особам, які не зареєстровані платниками податку, база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін.

До бази оподаткування враховується вартість товарів/послуг, які постачаються за будь-які кошти (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна та комунальних послуг і енергоносіїв), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платникові податку безпосередньо отримувачем товарів/послуг або будь-якою третьою особою як компенсація вартості товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У разі постачання товарів за договорами фінансового лізингу базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість, але не нижче ціни придбання об`єкту лізингу.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 189.4 ст. 189 ПК України базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу.

Зазначений порядок дати виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту застосовується також на операції з примусового продажу арештованого майна органами юстиції.

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 ПК України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до вимог пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пп. 201.10. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Згідно з вимогами абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У цій справі необхідно встановити до якого саме виду контракту належить договір комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08, укладений між ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», чи є він зовнішньоекономічним договором, чи підтверджено факт наявності зовнішньоекономічного контракту Державною службою експертного контролю України».

З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII зовнішньоекономічна діяльність здійснюється з дотриманням суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності вимог законодавства про захист економічної конкуренції, за винятком випадків, передбачених цією статтею. Виключно уповноваженими Україною як державою суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності може здійснюватись експорт та імпорт озброєння, боєприпасів, військової техніки та спеціальних комплектуючих виробів для їх виробництва, вибухових речовин, ядерних матеріалів (включаючи матеріали у вигляді тепловипромінюючих зборок), технологій, устаткування, установок, спеціальних неядерних матеріалів та пов`язаних з ними послуг, джерел іонізуючого випромінювання, а також інших видів продукції, технологій і послуг, які в даний час використовуються при створенні озброєнь і військової техніки або становлять державну таємницю України, яка визначається законами України; дорогоцінних металів та сплавів, дорогоцінного каміння; наркотичних і психотропних засобів; експорт творів мистецтва і старовинних предметів з музейних фондів України. Призначення уповноважених суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, які можуть здійснювати зазначені експорт та імпорт, і регулювання відповідних експортно-імпортних операцій належать до компетенції Кабінету Міністрів України, який має погоджувати свої рішення з відповідними Комітетами Верховної Ради України.

Кабінет Міністрів України постановою від 12 липня 1999 р. №1228 «Про надання суб`єктам господарювання повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю» на виконання вимог законодавства визначив перелік суб`єктів господарювання, які мають повноваження на здійснення, зокрема, експорту товарів військового призначення.

Суд бере до уваги, що позивач - ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» - у цьому переліку відсутній. Це означає, що відповідно до чинного законодавства експортні операції з товарами військового призначення, якими є вказані у контракті кораблі, позивач може здійснювати виключно у спеціально визначеному порядку і лише через спеціально уповноважених на таку діяльність суб`єктів, одним із яких є Державна компанія "Укрспецекспорт".

Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20 лютого 2003 року № 549-IV врегульовано діяльність, пов`язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов`язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях.

Відповідно до ст.1 цього Закону, зокрема:

міжнародні передачі товарів - експорт, імпорт, реекспорт товарів, їх тимчасове вивезення за межі України або тимчасове ввезення на її територію, транзит товарів територією України, а також будь-які інші передачі товарів, що здійснюються за межами України;

експорт - продаж або передача на інших законних підставах товарів іноземним суб`єктам господарської та іншої діяльності з вивезенням або без вивезення цих товарів за межі митного кордону України, включаючи реекспорт товарів, у тому числі:

Статтею 13 названого Закону передбачено, що для здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, суб`єкти господарювання повинні отримати від Кабінету Міністрів України відповідні повноваження. Порядок отримання та скасування повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Державні замовники у сфері оборони отримують повноваження на право здійснення імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, за рішенням Кабінету Міністрів України.

Приписами ст.17 цього ж Закону визначено, що зовнішньоекономічні договори (контракти) стосовно міжнародних передач товарів укладаються суб`єктами господарювання, державними замовниками у сфері оборони відповідно до законодавства з урахуванням вимог щодо здійснення таких передач, установлених Кабінетом Міністрів України. Суб`єкту господарювання України забороняється укладати зовнішньоекономічні договори (контракти) стосовно міжнародних передач будь-яких товарів або брати участь у їх виконанні в будь-який інший спосіб, ніж це передбачено цим Законом, якщо їм стало відомо, що такі товари можуть бути використані іноземною державою або іноземним суб`єктом господарської діяльності з метою створення зброї масового знищення чи засобів її доставки.

Суб`єкт господарювання, державний замовник у сфері оборони зобов`язаний відмовитися від виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно здійснення міжнародної передачі будь-якого товару, якщо йому стало відомо, що товар буде використано в інших цілях або іншим кінцевим споживачем, ніж це було визначено в такому договорі (контракті) чи пов`язаних з ним документах, на підставі яких отримано дозвіл, висновок або міжнародний імпортний сертифікат.

Отже, відповідно до наведених норм законодавства позивач з урахуванням особливостей предмета договору (товар військового призначення) повинен був здійснювати зовнішньоекономічну діяльність виключно із залученням уповноваженої Урядом України організації (зокрема, Державну компанію "Укрспецекспорт") та із застосуванням особливої форми укладення контракту - через укладення договору комісії.

Суд зазначає, що визначення зовнішньоекономічного договору (контракту) міститься в ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»: це матеріально оформлена угода двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Отже, з цього визначення випливають дві кваліфікуючі ознаки зовнішньоекономічного договору:

1) спрямованість на забезпечення господарської (зовнішньоекономічної) діяльності контрагентів (ця ознака визначає зовнішньоекономічний договір як різновид господарського договору);

2) різна державна належність контрагентів (ця ознака пояснює, за яких умов господарський договір набуває міжнародного характеру, стає власне «зовнішньоекономічним»).

Судом встановлено, що між ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» (Комітент) та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (Комісіонер) укладено Договір комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08 з дотриманням вимог «Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів)» № 201 від 6 вересня 2011 р., відповідно до якого:

п.1.1. «Країна Замовника» - Китайська Народна Республіка.

«Замовник» - Бюро закупівель Управління Міжнародного Співробітництва Головного Управління Озброєнь і Військової Техніки (ГУОВТ) Народно - визвольної армії Китаю (НВАК).

«Корабель № 1» та «Корабель № 2» - умовні назви кораблів, що будуються та передаються на комісію на умовах цього Договору.

«Корабель № 3» та «Корабель № 4» - умовні назви кораблів, що будуються в країні Замовника.

п.2.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату укласти з Замовником за рахунок Комітента, але від свого імені, правочин (зовнішньоекономічний контракт) щодо

- суднобудування Кораблів №1 та №2 (без обладнання Замовника згідно з Додатком № 19);

- виготовлення та поставки Продукції;

- здійснення Технічного сприяння при дообладнанні Кораблів № 1 та №2 та будівництві Кораблів № 3 та № 4 в Країні Замовника на умовах, викладених в Додатку №9);

- проведення підготовки виробничо -технічного персоналу.

п.2.2. Виступаючи від свого імені, Комісіонер самостійно укладає Контракт із Замовником на умовах цього Договору.

п.3.1. Загальна специфікація Продукції та Робіт наводиться у Додатку №1.

п.4.1. Комісіонер зобов`язується:

п.4.1.2. Прийняти у Комітента Продукцію, призначену для комісії, та вжити всі необхідні заходи для її збереження від втрати, нестачі або пошкодження.

п.4.1.7. Забезпечити декларування і митне оформлення Продукції та сплату пов`язаних з цим митних платежів і вартість послуг митних терміналів.

п.4.1.8. Включити у графу 9 вантажної митної декларації інформацію про Комітента.

п.4.1.18. Укласти з Замовником Контракт на умовах, викладених в цьому Договорі.

п.4.1.19. Проінформувати Комітента про суму отриманих платежів від Замовника, які належать Комітенту, протягом 3-х робочих днів з дня надходження відповідного платежу Замовника на розрахунковий рахунок Комісіонера.

п.4.2. Комітент зобов`язується:

п.4.2.1. Передати Комісіонеру Продукцію на комісію відповідно до умов цього Договору.

п.4.2.2. Сплатити Комісіонеру комісійну плату та відшкодувати йому фактично понесені ним витрати у зв`язку з виконанням доручення Комітента на умовах, визначених ст.6 Договору.

п.6.5. Грошові кошти від реалізації Продукції та виконаних Робіт надходять на банківський рахунок Комісіонера.

п.6.7. Комісіонер Зобов`язується перерахувати Комітенту отримані від Замовника грошові кошти (за відрахуванням витрат та комісійної плати Комісіонера) протягом 5 днів з моменту їх зарахування на свій рахунок.

п.6.10. При перерахуванні Комісіонером коштів в платіжному дорученні має бути вказано: „Перерахування коштів за Продукцію/Роботи у відповідності до Договору комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08 за відрахуванням комісійної плати та витрат Комісіонера".

Додатковою угодою №9 від 26 серпня 2011 р. встановлено:

«п.1.1. Доповнити п.4.2. Договору комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08 наступними пунктами:

п.4.2.8. Комітент доручає Комісіонеру здійснити необхідні заходи, щодо подання автотранспорту та судна - перевізника.

п.4.2.9. Здійснити завантаження на автотранспорт, зазначений у п. 4.2.8. до цього Договору, матеріалів для будування Кораблів № 3 і №4 згідно з Додатком №15 (за винятком першої партії), корпусних конструкцій для будування Кораблів №3 і №4, комплектуючих виробів для будування Кораблів №3 і №4, обладнання, комплекту технологічної оснастки.

п.1.4. Викласти Додаток №50 до Договору комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08 у редакції згідно з Додатком №1 до цієї Додаткової угоди.».

Додатковою угодою №12 від 22.02.2012 встановлено:

«п.2. На виконання доручення Комітента Комісіонер приймає на себе поруку за перерахування Замовником грошових коштів у розмірі 1000000 дол. США до 29 лютого 2012 р.. В разі відсутності такого платежу від Замовника Комісіонер перерахує на рахунок Комітента суму, еквівалентну 1000000 дол. США в гривнях за курсом НБУ на день перерахування.

п.3 Перераховані Комісіонером кошти, згідно п.2 зараховуються як частковий платіж Комітенту коштів та в подальшому утримуються Комісіонером з коштів, належних до перерахування Комітенту відповідно до п.3.6 Додатка № 50 до Договору комісії „Графік надходження коштів". Комітент зобов`язується отримані кошти за даною додатковою угодою використати на закупівлю комплектуючих, необхідних для виготовлення продукції.

п.4 На підставі наведеного у п.2 цієї додаткової угоди Комісіонер, за прийняття на себе поруки стосовно перерахування грошових коштів, отримує від Комітента додаткову комісійну плату в гривнях у сумі еквівалентній 12000 дол. США (у т.ч. ПДВ). Додаткова комісійна плата утримується Комісіонером з коштів, належних до перерахування Комітенту відповідно до п.3.6 Додатка № 50 до Договору комісії „Графік надходження коштів".».

Відповідно до вимог ст. 1011 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Частиною 1 ст. 1012 ЦК України передбачено, що договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії.

Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами (ч. 2 ст. 1012 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1012 ЦК України істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Відповідно до вимог ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові.

Частиною ч. 1 ст. 1016 ЦК України передбачено, що комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою.

За договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору (ч. 2 ст. 1016 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1016 ЦК України комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

За приписами ч. 4 ст. 1016 ЦК України у разі порушення третьою особою договору, укладеного з нею комісіонером, комісіонер зобов`язаний негайно повідомити про це комітента, зібрати та забезпечити необхідні докази. Комітент має право вимагати від комісіонера відступлення права вимоги до цієї особи.

Відповідно до вимог ст. 1018 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.

На підставі наведеного суд зазначає, що договір комісії є одним із видів посередницьких договорів, який може застосовуватися в зовнішньоекономічній діяльності підприємства і у даному випаду був застосований в силу вимог законодавства, які обумовлені особливостями предмета договору.

Суд звертає увагу, що предметом Договору комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08 є укладення зовнішньоекономічного контракту від 23 грудня 2008 р. № USE-16.1-63к/ке-08 з постачання матеріалів (продукції) для будування Кораблів в країні Замовника, тобто експорт товарів через посередника.

Судом встановлено, що позивачем від ДП «Укрспецекспорт» за платіжним дорученням № 877 отримано кошти у розмірі 7985000 грн. 00 коп. У призначенні платежу вказано: «Перерахування еквівалентній валютної виручки 1000000 дол. США згідно Договору комісії № USE-16.1-400-D/K-08 від 22.12.2008 за винятком комісійної плати без ПДВ», що відповідає умовам п. 6.10. Договору комісії, тобто це авансові платежі по експортним операціям.

Крім того, у бухгалтерському обліку позивача згідно з даними журналу - ордеру по бухгалтерському рахунку 68514 «Розрахунки з іншими кредиторами пр.958» за березень 2012 року ця операція відображена наступною бухгалтерською проводкою:

Дт 311 - Кт 68514 - 79850000 грн. (1000000 дол. США)

Суд зазначає, що оподаткування експорту товарів за договорами комісії відрізняється від оподаткування тих самих операцій, які здійснюється на території України.

Так, посередницькі операції в Україні оподатковуються відповідно до п.189.4. ст.189 ПК України, тобто на загальних підставах згідно з п.187.1. ст.187 ПК України, де датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог п.189.6. ст.189 ПК України норми пунктів 189.4 ст.189 ПК України не поширюються на операції з експортування товарів за межі митної території України або з ввезення на митну територію України товарів у межах договорів комісії.

Згідно з вимогами п.187.11. ст. 187 ПК України попередня (авансова) оплата вартості товарів, що експортуються чи імпортуються, не змінює значення сум податку, які відносяться до податкового кредиту або податкових зобов`язань платника податку, такого експортера або імпортера.

Так, у Комітента, який здійснює експорт товарів через Комісіонера, при передачі йому товарів податкові зобов`язання не виникають. Разом з тим, коли така операція (експорт товарів) підтверджена належним чином оформленою ВМД, то вона оподатковується ПДВ за нульовою ставкою у відповідності п.п. 195.1.1. п.195.1. ст.195 ПК України.

Отже, авансові платежі, які підтверджені виписками банку, отримані позивачем від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» за договором комісії від 22 грудня 2008 р. № USE -16.1-400-D/K-08 та за Графіком надходження коштів не підлягають включенню до складу податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до вимог п.187.11. ПК України.

За наведених обставин суд визнає, що позивач здійснював виконання зовнішньоекономічного контракту за операцією експорту (вивезення) товарів (кораблів) за межі митної території України, тому податкові зобов`язання з податку на додану вартість визначаються на дату фактичного здійснення такого вивезення, тобто на дату оформлення вантажної митної декларації митним органом. У такому випадку на підставі наведених вище норм ПК України право на застосування нульової ставки податку на додану вартість, відповідно, право на отримання бюджетного відшкодування, є тільки у продавця експортної продукції - її власника, тобто у позивача.

У справі є висновок судово-економічної експертизи № 165/12 від 25 січня 2013 р., наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Кримське експертне бюро» по адміністративній справі № 2а-6702/12/0170/26. На вирішення цієї експертизи Окружним адміністративним судом АР Крим в ухвалі суду від 24 липня 2012 р. було поставлено наступні питання:

1) Чи підтверджуються даними податкового та бухгалтерського обліку, а також первинними документами ВАТ «ФСК «Море» висновки Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р. щодо завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на суму 1094032 грн. за березень 2012 року?

2) Чи підтверджуються даними податкового та бухгалтерського обліку, а також первинними документами ВАТ «ФСК «Море» висновки Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р. щодо завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту на суму 1153055 грн. за березень 2012 року?

3) Чи підтверджуються даними податкового та бухгалтерського обліку, а також первинними документами ВАТ «ФСК «Море» висновки Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р. щодо завищення залишку від`ємного значення ПДВ у декларації ПдВ за березень 2012 року, який після бюджетного відшкодування Включається до складу податкового кредиту наступного періоду на суму 7736503 грн.?

4) Чи здійснювалась оплата ПДВ за операціями фактичних поставок та якими документами це підтверджується?

З висновку експерти убачається, що предметом Договору комісії від 22 грудня 2008 р. № USE-16.1-400-D/K-08 є укладення зовнішньоекономічного контракту від 23 грудня 2008 р. № USE-16.1-63к/ке -08 з постачання матеріалів (продукції) для будування Кораблів в країні Замовника, тобто експорт товарів через посередника.

Відповідно до виписки банку від 19 березня 2012 р., згідно з якою підприємством від ДП «Укрспецекспорт» за п/дорученням № 877 отримані грошові кошти у розмірі 7985000 грн. 00 коп. У призначенні платежу вказано: „Перерахування еквівалентній валютної виручки 1000000 дол. США згідно Договору комісії № USE-16.1-400-D/K-08 від 22 грудня 2008 р. за винятком комісійної плати без ПДВ", що відповідає умовам п. 6.10. Договору комісії, тобто це авансові платежі по експортним операціям.

Експерт у висновку зазначив, що авансові платежі, які підтверджені виписками банку, отримані ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» за договором комісії від 22 грудня 2008 р. № USE -16.1-400-D/K-08 та за Графіком надходження коштів не підлягають включенню до складу податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до вимог п.187.11. Податкового кодексу України.

Отже, експерт констатував, що документами первинного бухгалтерського та податкового обліку Відкритого акціонерного товариства „Феодосійська суднобудівна компанія „Море" висновки Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті перевірки № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо заниження податкових зобов`язань за березень 2012 року на суму 1330833 грн. не підтверджуються.

Крім того, експерт щодо завищення податкового кредиту на загальну суму 18091 грн. суд зазначає наступне.

Між ВАТ „Феодосійська суднобудівна компанія „Море" (Покупець) укладений договір з ТОВ „Хімлаборреактів" (Продавець) від 2 червня 2010 р. № 149/10-073 на придбання товарно - матеріальних цінностей.

У березні 2012 року підприємством отримані товарно - матеріальні цінності на загальну суму 334 грн. 33 коп., ПДВ 66 грн. 87 коп., усього 401 грн. 20 коп., що підтверджується видатковою накладною від 3 березня 2012 р. № Х0005743.

Згідно з п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною...

Від Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімлаборреактив" отримана податкова накладна від 3 березня 2012 р. № 237 на суму 401 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ 66 грн. 87 коп. але із запізненням.

Експертом встановлено, що позивач до складу податкового кредиту у березні 2012 року включена сума ПДВ за податковою накладною, отриманою від Товариством з обмеженою відповідальністю „Хімлаборреактив" на загальну суму 401 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ 66 грн. 87 коп., що виписана на отримання товарно - матеріальних цінностей.

Згідно з вимогами п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно до наказу ДПСУ від 16 лютого 2012 р. № 127 «Про затвердження узагальнюючої податкової консультації відносно окремих питань відображення у податковому обліку по податку на додану вартість звітного періоду податкових накладних, виписаних у попередніх періодах, і формування на їх підставі податкового кредиту» «...У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (абзац одинадцятий пункту 201.10 статті 201 розділу V ПК України).

Виконання платником зазначеного правила дозволяє платнику податку реалізувати своє право на отримання податкового кредиту".

У висновку експертом встановлено, що включено податкову накладну від 3 березня 2012 р. № 237, отриману від Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімлаборреактив" на загальну суму 401 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ 66 грн. 87 коп. у Додаток № 8 „Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (Д8)" до Податкової декларації з ПДВ за березень 2012 року.

Придбані товарно-матеріальні цінності оприбутковані на склад, що підтверджується прибутковими ордерами від 23 березня 2012 р. № о120102/103 на загальну суму 334 грн. 33 коп., у тому числі ПДВ 66 грн. 87 коп., всього 401 грн. 20 коп..

ВАТ «ФСК «Море» відповідно до рахунку від 13 лютого 2012 р. № Х0010674 сплатило Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімлаборреактив" 341 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ 56 грн. 87 коп. (п/доручення від 22 березня 2012 р. № 49693).

Таким чином, експерт у висновку зазначає, що сума ПДВ в розмірі 66 грн. 87 коп. за податковою накладною, отриманою від Товариства з обмеженою відповідальністю „Хімлаборреактив" включена ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» до складу податкового кредиту у березні 2012 року згідно з діючим законодавством.

ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» у березні 2012 року отримані податкові накладні, які виписані з порушенням порядку їх заповнення та порядку реєстрації в ЄРПН на загальну суму ПДВ 18024 грн. 25 коп. від наступних контрагентів:

- ПНТП „Вед-Техно" податкова накладна від 20 березня 2012 року №31 на загальну суму 99984 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ у сумі 16664 грн. 00 коп. (невірно вказано № договору);

- ПАТ ЕЗ „Фірма „Селма" податкова накладна від 1 березня 2012 року №24 на загальну суму 8065 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ у сумі 1344 грн. 25 коп. (не має номеру договору);

- ТОВ „Нова пошта" податкова накладна від 29 березня 2012 року №23609/060 на загальну суму 96 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ у сумі 16 грн. 00 коп. (невірна назва покупця).

Підприємством до складу податкового кредиту у березні 2012 року включені суми ПДВ за вищеназваними податковими накладними на загальну суму ПДВ 18024 грн. 25 коп.

Крім того, експертом встановлено, що ці податкові накладні включені підприємством в Додаток №8 до Податкової декларації з ПДВ за березень 2012 року. Експерт зазначає, що сума ПДВ в розмірі 18024 грн. 25 коп. включена ВАТ „Феодосійська суднобудівна компанія „Море" до складу податкового кредиту за березень 2012 р. згідно з діючим законодавством. Таким чином, документами первинного бухгалтерського та податкового обліку Відкритого акціонерного товариства „Феодосійська суднобудівна компанія „Море" не підтверджуються висновки Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті перевірки № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо завищення податкового кредиту за березень 2012 року на суму 18091 грн. (66 грн. 87 коп. +18024 грн. 25 коп.).

Експертом у висновку зазначено, що документами первинного бухгалтерського та податкового обліку Відкритого акціонерного товариства „Феодосійська суднобудівна компанія „Море" не підтверджуються висновки Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті перевірки № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо завищення від`ємного значення з ПДВ (рядок 19 Декларації з ПДВ) за березень 2012 року в сумі 1153055 грн. і заниження суми грошового зобов`язання (рядок 18 Декларації з ПДВ) за березень 2012 року в сумі 195869 грн. ((1330833+18091) - 1153055).

Що стосується завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за березень 2012 року у сумі 1094032 грн. 00 коп., експерт у висновку зазначає наступне.

За даними податкових накладних, суми ПДВ, за якими включені ВАТ „ФСК „Море" в розрахунок бюджетного відшкодування за березень 2012 року, обсяг поставок товарів (робіт, послуг) складає 6566678 грн. 46 коп.., у тому числі ПДВ 1094446 грн. 41 коп., у тому числі за періодами: січень 2011 року - 67200 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 11200 грн. 00 коп.; травень 2011 року - 3288000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 548000 грн. 00 коп.; жовтень 2011 року - 10805 грн. 11 коп., у тому числі ПДВ 1800 грн. 85 коп.; листопад 2011 року - 401568 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ 66928 грн. 06 коп.; січень 2012 року - 147661 грн. 09 коп., у тому числі ПДВ 24610 грн. 17 коп.; лютий 2012 року - 546434 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ 91072 грн. 46 коп.; березень 2012 року - 2105009 грн. 22 коп., у тому числі ПДВ 350834 грн. 87 коп.

Згідно з платіжними дорученнями сума ПДВ, яка фактична сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України за податковими накладними, які включені підприємством в розрахунок бюджетного відшкодування у березні 2012 року складає - 1094446 грн. 41 коп., у тому числі за періодами: січень 2011 року - 67200 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 11200 грн. 00 коп.; травень 2011 року - 3288000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 548000 грн. 00 коп.; жовтень 2011 року - 10805 грн. 11 коп., у тому числі ПДВ 1800 грн. 85 коп.; листопад 2011 року - 401568 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ 66928 грн. 06 коп.; січень 2012 року - 147661 грн. 09 коп., у тому числі ПДВ 24610 грн. 17 коп.; лютий 2012 року - 546434 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ 91072 грн. 46 коп.; березень 2012 року - 2105009 грн. 22 коп.., у тому числі ПДВ 350834 грн. 87 коп.

Порядок визначення суми податку, яка підлягає бюджетному відшкодуванню та строки проведення розрахунків встановлені ст. 200 ПК України, а саме:

Згідно з вимогами п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п. 200.2. ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.3. ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з вимогами п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду».

Розділом XI «Порядку заповнення і подання податкової звітності податку на додану вартість", затвердженому наказом ДПА України від 25 січня 2011 р. №41, визначені особливі правила для підприємств суднобудування і літакобудування, а саме: «При від`ємному значенні сум податку на додану вартість, обрахованого у передбаченому пунктом 200.1 статті 200 розділу V Кодексу порядку, таким підприємствам бюджетне відшкодування здійснюється у звітному (податковому) періоді, наступному за звітним (податковим) періодом, у якому виникло від`ємне значення податку на додану вартість, у порядку і строки, передбачені статтею 200 розділу V Кодексу. При цьому сума, відображена в рядку 20.2 податкової декларації поточного звітного (податкового) періоду зазначених підприємств, переноситься до рядка 21.1 податкової декларації цього самого звітного (податкового) періоду».

Експертом також встановлено, що суми ПДВ, які мають право взяти участь у розрахунку бюджетного відшкодування у березні 2012 року становлять - 1094446 грн. 41 коп., а саме: січень 2011 року - 11200 грн. 00 коп.; травень 2011 року - 548000 грн. 00 коп.; жовтень 2011 року - 1800 грн. 85 коп.; листопад 2011 року - 66928 грн. 06 коп.; - січень 2012 року - 24610 грн. 17 коп.; лютий 2012 року - 91072 грн. 46 коп.; березень 2012 року - 350834 грн. 87 коп.

Сума ПДВ, яка заявлена ВАТ „ФСК „Море" до бюджетного відшкодування у березні 2012 року та відображена у рядку 23 "Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню" та рядок 23.1 "На рахунок платника у банку" Податкової декларації з ПДВ становить 1094032 грн.

Експерт у висновку зазначає, що згідно даним Додатка 2 (Д2) до Податкової декларації за ПДВ за березень 2012 року (а.с.74) - Частина залишку від`ємного значення, фактично сплачена ВАТ „ФСК „Море" постачальникам або до Державного бюджету, не брала участі у розрахункам бюджетного відшкодування та не погашена податковими зобов`язаннями попередніх податкових періодів (рядок 4) складає 1094032 грн., у тому числі: січень 2011 року - 11200 грн.; травень 2011 року - 548000 грн.; жовтень 2011 року - 1387 грн.; листопад 2011 року - 66928 грн.; січень 2012 року - 24610 грн.; лютий 2012 року - 91072 грн.; березень 2012 року - 350835 грн.

Експертом встановлено, що розбіжності даних документів бухгалтерського та податкового обліку від даних Декларації з ПДВ складають 414 грн. (1032) у бік збільшення суми бюджетного відшкодування та утворилися за рахунок розбіжностей у жовтні 2011 року (1801 -1387).

Згідно з наданими на дослідження видатковим накладним, актам виконаних робіт ВАТ „ФСК „Море" фактично отримано товарно-матеріальних цінностей, робіт (послуг) за податковими накладними, які включені підприємством в розрахунок бюджетного відшкодування у березні 2012 року на загальну суму 6594417 грн. 55 коп., у тому числі ПДВ 1318883 грн. 15 коп., загальна сума 7913200 грн. 96 коп.

Експерт також у висновку зазначив, що оприбуткування на склад отриманих товарно-матеріальних цінностей підтверджено прибутковими ордерами на загальну суму 1751171 грн. 66 коп. (без ПДВ).

Відповідно до наказу від 26 січня 2011 р. № 28/П на підприємстві відкриті замовлення за основним виробництвом, у тому числі „Кораблі проекту 958":

- замовлення № 01881 - будівництво корабля зав. № 881;

- замовлення № 01882 - будівництво корабля зав. № 882;

- замовлення №01889 - навчання ПТП Замовника по будівництву та випробуванням замовлень пр.958;

- замовлення №01891 - виготовлення оснастки, що передається Замовнику для замовлень № 883 та № 884.

Експертом встановлено, що придбані товари (роботи, послуги) використані у виробництві (списані, введені в експлуатацію) на виконання замовлень відповідно до наказу від 26 січня 2011 р. № 28/П.У бухгалтерському обліку відображено наступними проводками: Дт 10 Кт - 152,153 - 107756 грн. 70 коп.; Дт 23,92- Кт 2010, 2011, 2028, 2034, 2035, 2026, 2028, 2051, 2027, 2034, 2071, 2221, 2222, 2241 - 1643414 грн. 96 коп.

Експертом у висновку встановлено, що документами первинного бухгалтерського та податкового обліку Відкритого акціонерного товариства „Феодосійська суднобудівна компанія „Море" висновки Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті перевірки № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо завищення суми бюджетного відшкодування за березень 2012 року на суму 1094032 грн. є безпідставними.

Згідно з висновком № 165/12 від 25 січня 2013 р. судово економічної експертизи по адміністративній справі № 2а-6702/12/0170/26 експертом встановлено наступне:

1) Даними податкового та бухгалтерського обліку, а також первинними документами позивача не підтверджуються висновки Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на суму 1094032 грн. за березень 2012 року.

2) Даними податкового та бухгалтерського обліку, а також первинними документами позивача не підтверджуються висновки Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту на суму 1153055 грн. за березень 2012 року.

3) Даними податкового та бухгалтерського обліку, а також первинними документами позивача не підтверджуються висновки Феодосійської об`єднаної державної податкової інспекції АР Крим, викладені в акті № 563/15-4/14309008 від 8 червня 2012 р., щодо завищення залишку від`ємного значення ПДВ у декларації ПДВ за березень 2012 року, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного періоду на суму 7736503 грн.

4) Позивачем здійснювалась оплата ПДВ за операціями фактичних поставок, що підтверджується платіжними дорученнями.

Суд бере до уваги, що вказане експертне дослідження було проведено кваліфікованим експертом, а саме: ОСОБА_2 , яка має вищу економічну освіту, кваліфікацію судового експерта за фахом 11.1 «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності», стаж роботи експерта з 2009 р. (свідоцтво Міністерства юстиції України №1311). Висновок експерта ґрунтувався на дослідженні первинних бухгалтерських, податкових та інших документів позивача, на дослідженні акта перевірки, результатів його оскарження та спірних рішень, вимог відповідних нормативних актів тощо. При цьому судового експерта було попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Суд бере до уваги, що висновки експерта узгоджуються й з іншими матеріалами адміністративної справи.

Надаючи оцінку дослідженню судово-економічної експертизи, суд з указаних вище мотивів та підстав визнає її обґрунтованою, погоджується з наведеними у цьому дослідженню висновками і бере його до уваги як належний, достовірний і достатній доказ у цій справі.

Оскільки спірні податкові повідомлення-рішення було прийнято на підставі вищезазначеного акту перевірки, помилковість висновків якого спростовано наявними у справі доказами та висновком судово-економічної експертизи, то це означає, що в силу зазначених обставин вказані рішення також є помилковими і безпідставними, а тому підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем було протиправно винесено податкові повідомлення-рішення від 15 червня 2012 р. № та № , отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 18 червня 2012 р. № 70194 позивачем сплачено судовий збір на суму 2146 грн. 00 коп.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 2146 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя від 15 червня 2012 р. № та № .

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (код ЄДРПОУ - 39394259) на користь Відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море" (код ЄДРПОУ - 14309008) судовий збір у розмірі 2146 (дві тисячі сто сорок шість) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач - Відкрите акціонерне товариство "Феодосійська суднобудівна компанія «Море»", адреса: вул. Червоноармійська, 47, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ - 14309008.

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі, адреса: пр. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026, код ЄДРПОУ - 39394259.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду - 19 жовтня 2020 р.