Справа № 504/1295/14-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 504/1295/14-а
Головуючий в 1 інстанції: Добров П.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І.О.

суддів: Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

за участі секретаря Скоріної Т. С.

апелянта ФОП ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 липня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ліквідатор СТОВ «Колос» арбітражний керуючий ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання неправомірними та скасування рішень

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду першої інстанції з позовом до виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в якому просив визнати неправомірними та скасувати рішення:

- від 28 січня 2003 року №4 щодо оформлення за адміністрацією СТОВ «Колос» права приватної власності на нерухоме майно тваринницького комплексу в АДРЕСА_1 , і видати свідоцтво про право приватної власності та зареєструвати свідоцтво в Комінтернівському РБТІ об`єкти нерухомого майна - приміщення та споруди тваринницького комплексу;

- від 25 лютого 2010 року №15 щодо передачі СТОВ «Колос» на праві колективної власності об`єктів нерухомого майна - тваринницький комплекс.

22 квітня 2014 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області забезпечено позов ФОП ОСОБА_1 шляхом заборони відчуження об`єкту нерухомого майна - тваринницького комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

29 квітня 2015 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області провадження у справі №504/1295/14-а закрито, оскільки справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 квітня 2015 року залишено без змін.

18 лютого 2020 року третя особа - ОСОБА_4 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 , які були накладені ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2014 року.

Зазначене клопотання вмотивоване тим, що суд першої інстанції 29 квітня 2015 року закрив провадження у справі, вказана ухвала набрала законної сили, а тому відсутня необхідність в існуванні заходів забезпечення позову.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 липня 2020 року клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2014 року по справі №504/1295/14-а.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 квітня 2015 року про закриття провадження у справі №504/1295/14-а набрала законної сили, а тому згідно вимог ч.6 ст.157 КАС України заходи забезпечення позову втратили свою дію після набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Позаяк, дана норма не скасовує заходи забезпечення позову автоматично, а слугує підставою для скасування заходів забезпечення позову, є, на думку суду першої інстанції підстави для прийняття відповідного рішення.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 квітня 2014 року по справі №504/1295/14-а.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки розгляд клопотання відбувся за відсутності позивача. Судові повістки та будь-які інші повідомлення щодо розгляду вказаного клопотання на його адресу не надходили та ним не отримувалися, що позбавило його можливості ознайомитися зі змістом та надати заперечення та пояснення щодо вказаного клопотання.

На думку скаржника, суд першої інстанції порушив один із головних приписів адміністративного судочинства, це змагальність сторін, якій передбачає свободу сторін в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач та треті особи процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Апелянт в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши норми процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На думку суду апеляційної інстанції, принцип змагальності стосується активної поведінки зацікавлених осіб, що беруть участь у справі. Йдеться про реалізацію їхніх матеріальних і процесуальних прав задля впливу на результат розгляду та вирішення справи в межах адміністративного процесу з метою захисту законних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини розглядає принцип змагальності в сенсі, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (§ 63 рішення у справі "Ruiz-Mateos проти Іспанії"). Додатково в практиці Європейського суду з прав людини йдеться про те, що одним із складників справедливого судового розгляду є право на змагальне провадження, коли кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (mutatis mutandis, § 31 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії", § 24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії", §§ 23, 33 рішення у справі "Фермьойлєн проти Бєльгії").

Колегія суддів акцентує увагу, що у практиці Європейського суду з прав людини однозначно вказано на необхідність, щоб сторони могли належним чином брати участь у провадженні перед "судовим органом" (mutatismutandis, § 42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії").

Підпункт 3 частини третьої статті 317 КАС України, унормовує, що обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, є розгляд адміністративним судом справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких умов, слід визнати обґрунтованими доводи скаржника, що позбавлення його брати участь у судовому засідання є порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Переходячи законності, прийнятої судом першої інстанції ухвали про скасування заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як випливає з апеляційної скарги ФОП ОСОБА_5 , ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, по суті ним не оскаржується.

Проте, суд апеляційної інстанції дослідивши її зміст вважає правильною позицію суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, виходячи з такого.

Так, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Тобто, таке забезпечення існує, як правило, до зникнення підстав для його забезпечення, усунення певних оскаржуваних порушень самим суб`єктом владних повноважень виключно до ухвалення судового рішення в межах цієї справи. Забезпечення позову за своєю правовою природою має тимчасовий характер.

Частиною 6 статті 157 КАС України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися для захисту відповідного права заявника та на період вирішення та розгляду справи до ухвалення судового рішення в межах цієї справи.

Ураховуючи, що провадження у даному спорі закрито, заходи забезпечення позову втратили свою дію та підстави для їх подальшого вжиття відпали.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення за підставами, визначеними в підпункті 3 частини третьої статті 317 КАС України, та про прийняття нового рішення про задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 157, 308, 310, 312, 317, 321, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 липня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, запровадженні ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.04.2014 р. у справі №504/1295/14-а щодо заборони відчуження об`єкту нерухомого майна тваринницького комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.10.2020 року.