Справа № 460/2134/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2020 року м. Рівне №460/2134/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.М. Дудар, за участю секретаря судового засідання А.М. Юрчук, сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: представник Лавренчук Т.В.,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (далі позивач, ТОВ "ЕХЗ Технології") звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.03.2020 №37077, зобов`язання виключити ТОВ "ЕХЗ Технології" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для визнання позивача таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, а саме рішення є безпідставним та необ`єктивним.

Ухвалою суду від 20.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.04.2020, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку прийнято згідно з вимогами чинного законодавства, при цьому жодним чином не порушено права, свободи або законні інтереси товариства.

Рішення про відповідність ТОВ "ЕХЗ Технології" критеріям ризиковості платника податку від 05.03.2020 №37077 прийнято комісією на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, а саме: у контролюючих органів наявна інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 20.03.2020 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ЕХЗ Технології" про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкладено підготовче засідання на 15.05.2020 у зв`язку із запровадженням в Україні протипандемічних заходів та встановленням карантину.

Ухвалою суду від 15.05.2020 задоволено заяву ТОВ "ЕХЗ Технології" про забезпечення позову: зупинено дію рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.03.2020 року №37077 про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (податковий номер 38895125) до переліку ризикових платників, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №460/2134/20.

Ухвалою суду від 15.05.2020 відкладено підготовче засідання на 16.06.2020 у зв`язку із запровадженням в Україні протипандемічних заходів та встановленням карантину.

Ухвалою суду від 16.06.2020 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 04.08.2020.

16.06.2020 позивачем було подано відповідь на відзив на позовну на заяву, за змістом якої відзив жодним чином не спростовує обґрунтованих позовних вимог.

Судове засідання 04.08.2020 відкладено на 13.08.2020 у зв`язку з неявкою відповідача.

Судове засідання 13.08.2020 відкладено на 27.08.2020 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.

У судове засідання прибула представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибула. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 27.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 27.08.2020 прийнято відмову позивача від позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області виключити ТОВ "ЕХЗ Технології" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.03.2020 №37077.

Суду пояснила, що підставою для внесення позивача до переліку ризикових платників стали висновки відповідача про ведення діяльності ТОВ "ЕХЗ Технології" з метою розповсюдження штучного податкового кредиту.

Зазначені висновки не відповідають дійсності. Товариство є належним чином зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності, у встановленому порядку зареєстроване як платник податків та як платник податку на додану вартість. Свою діяльність як виробниче підприємство позивач здійснює з часу створення, укладає договори, постачає продукцію.

Просила позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши відзив на позовну заяву, дослідивши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (код за , місцезнаходження: 33028, Рівненська обл., м.Рівне, вул.Міцкевича, буд.32, готель "МИР", офіс 323) зареєстроване як юридична особа 02.09.2013 (номер запису 1 608 102 0000 011111), взяте на облік як платник податків у контролюючому органі 03.09.2013, як платник податку на додану вартість зареєстроване 01.12.2013. Основний вид діяльності товариства за КВЕД 26.11 Виробництво електронних компонентів, інші види діяльності 27.33 Виробництво електромонтажних пристроїв, 27.90 Виробництво іншого електричного устаткування, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (т.1 - а.а.с.8-13).

Обладнання для електрохімічного захисту металів від корозії (анод заземлення), що виробляє ТОВ "ЕХЗ Технології", належним чином сертифіковане та запатентоване, що підтверджується патентом №26500 (зареєстровано 25.02.2014), сертифікатом відповідності (зареєстровано в Реєстрі за №UA1.044.0077555-15), висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23.09.2013 №05.03.02-07/85918, сертифікатом на систему управління якістю від 18.08.2014 № UA 2.055.08581-14 (т.1 а.а.с.14-17).

5 березня 2020 року комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області прийняла рішення №37077 про відповідність платника податку, ТОВ "ЕХЗ Технології", критеріям ризиковості платника податку (т.1 а.с.7).

Підставою такого рішення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку вбачаються ознаки ризиковості ведення діяльності ТОВ "ЕХЗ Технології" з метою розповсюдження штучного податкового кредиту.

Вважаючи зазначене рішення від 05.03.2020 №37077 протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі Податковий кодекс України).

Адміністрування податку на додану вартість регламентовано, зокрема, розділом V (ст.ст.180-211) Податкового кодексу України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Кабінетом Міністрів України 11.12.2019 прийнято постанову №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165).

За приписами п.6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Перелік критеріїв ризиковості платника податку міститься в Додатку 1 до Порядку №1165.

Пунктом 8 зазначеного додатку передбачено такий критерій ризиковості платника податку як: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.03.2020 №20, підставою для прийняття рішення №37077 про відповідність платника податку, ТОВ "ЕХЗ Технології", критеріям ризиковості платника податку на додану вартість стала інформація, що міститься у службовій записці начальника управління податкового моніторингу ОСОБА_1 від 05.03.2020 (т.1 - а.а.с.140-144).

Зазначена службова записка складена на основі інформаційних ресурсів та баз даних ДПС і містить інформацію про придбання ТОВ "ЕХЗ Технології" у ТОВ "Ергософт" (код за ) та ТОВ "Санберс" (код за ) товару, походження якого не встановлено по ланцюгу постачання (т.1 а.а.с.145-146).

Проаналізувавши вказану інформацію комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області й прийшла до висновку про наявність ознак ризиковості здійснених позивачем господарських операцій, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Пунктом 74.1 статті 74 Податкового кодексу України передбачено можливість збереження та опрацювання податкової інформації в інформаційних базах контролюючих органів.

Зокрема, до інформаційних баз даних вноситься інформація, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків (пункт 63.12 статті 63 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.20.1.45 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Таким чином, суд погоджується з відповідачем, що інформаційні бази даних податкового органу можуть використовуватися ним як джерело інформації при здійсненні покладених на нього функцій та завдань, проте зазначає, що податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах стосовно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, не є обов`язковим свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, які є підставами формування бухгалтерського обліку.

Саме такого правозастосування дотримується Верховний Суд (зокрема, у постанові від 31.01.2020 у справі №160/3516/19), висновки якого щодо застосування норм права суд враховує в силу положень ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Досліджена судом службова записка від 05.03.2020 та протокол засідання комісії від 05.03.2020 №20 вказують на те, що жодної перевірки відповідачем інформації, яка міститься в інформаційних базах даних щодо контрагентів позивача, не проводилося.

Поряд з цим, ТОВ "ЕХЗ Технології" надано суду докази здійснення господарських операцій з контрагентами:

- ТОВ "Ергософт" (код за ) договір поставки від 02.12.2019 №02/2019/1 (предметом якого плитка футереровочна), видаткові накладні від 02.12.2019 №№1042-1048, 1053, від 03.12.2019 №№1054-1061, 1066, податкові накладні від 02.12.2019 №№1042-1048, 1053, від 03.12.2019 №№1054-1061, 1066, квитанції про реєстрацію зазначених податкових накладних, товарно-транспортні накладні від 02.12.2019 №21-1, від 03.12.2019 №22-1 (т.1 а.а.с.200-250, т.2 а.а.с.1-4);

- ТОВ "Санберс" (код за ) договір купівлі-продажу від 06.05.2019 №06/05/19-002 (предметом якого плитка футереровочна), видаткові накладні від 07.05.2019 №№118-122, товарно-транспортні накладні від 07.05.2019 №№23-24, податкові накладні від 07.05.2019 №№158-159, 161, 163-164, квитанції про реєстрацію зазначених податкових накладних (т.1 а.а.с.186-199).

Суд зазначає, що контрагенти позивача, ТОВ "Ергософт" (код за ) та ТОВ "Санберс" (код за ) є належним чином зареєстрованими суб`єктами господарювання, зареєстровані як платники податків, й, зокрема, податку на додану вартість (т.1 а.а.с.161-181).

Згідно з поясненнями представника позивача, придбана ТОВ "ЕХЗ Технології" у зазначених контрагентів плитка футереровочна використовується товариством для виробництва аноду заземлення, тобто у власній господарській діяльності.

Суд зауважує, що відповідачем не заперечується факт реальності/товарності зазначених господарських операцій з придбання плитки футеровочної.

Крім того, ні у зазначеній службовій записці, ні у спірному рішенні не наведено висновків про відсутність у позивача виробничих потужностей, працівників та можливості здійснювати господарську діяльність, не вказано на ризиковість господарських операцій позивача.

Відповідач поширює на позивача висновки, зроблені на основі аналізу інформації про господарські операції інших суб`єктів господарювання по ланцюгу постачання. При цьому, посилання на судові рішення, вироки, чи акти перевірок, за результатами яких було здійснено донарахування надалі узгоджених податкових зобов`язань, щодо постачальників позивача чи їх контрагентів відсутні.

Таким чином, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності висновку про наявність у ТОВ "ЕХЗ Технології" мети розповсюдження штучного податкового кредиту.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що чинне законодавство не ставить виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, знаходження за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних фондів тощо. Платник податків не може нести відповідальності за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю, а тому не може володіти інформацією щодо виконання контрагентом податкових зобов`язань (постанови Верховного суду від 04.06.2020 у справі №440/2019/19, від 22.05.2020 у справі №П/811/1384/16, від 24.03.2020 у справі №2а-6902/12/1370, від 25.02.2020 у справі №808/1446/16).

Аналізуючи п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, суд зазначає, що законодавець надав податковому органу право відносити платників податку до ризикових за даним критерієм лише внаслідок наявності податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Тобто, платник податків не може бути віднесений до ризикових за даним критерієм на підставі інформації про операції, які здійснювали інші суб`єкти господарювання, що має місце у спірних правовідносинах.

Порядком №1165 затверджена форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток 1), якою встановлено, що у разі відповідності платника податків критеріям ризиковості платника податку, вказується підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація).

Суд пересвідчився, що наведена у спірному рішенні від 05.03.2020 №37077 інформація не є розшифрованою податковою інформацією, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Яка саме податкова накладна чи розрахунок коригування досліджувалися контролюючим органом у спірному рішенні також не зазначено, не вбачається таких відомостей і з протоколу засідання комісії та службової записки (т.1 а.а.с.7, 140-146).

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області прийняла рішення від 05.03.2020 №37077 про відповідність платника податку, ТОВ "ЕХЗ Технології", критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не відповідає вимогам обґрунтованості, безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, що встановлені ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає до скасування.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №826/1902/15 та від 18.09.2018 у справі №818/398/15, оскільки такі рішення стосуються правовідносин та застосування норм, що діяли до прийняття та введення в дію Порядку №1165, а отже, не можуть поширюватися і застосовуватися до правовідносин, що регламентовані новоприйнятим нормативним актом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини щодо правомірності прийнятого ним рішення, а позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви ТОВ "ЕХЗ Технології" сплачено 4202,00грн, а за подання заяви про забезпечення позову, яка задоволена судом, 630,00грн судового збору (т.1 а.а.с.6, 107).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають сплаті в порядку компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 18.03.2020 серії ВК №1004892, виданий адвокату Лавренчук Т.В. адвокатським бюро "Миколи Бляшина" (т.1 а.с.83), договір про надання правової допомоги від 13.03.2020, укладений між ТОВ "ЕХЗ Технології" та адвокатським бюро "Миколи Бляшина" (т.2 а.а.с.90-91), звіт про надану правову допомогу від 26.08.2020 та платіжне доручення від 21.08.2020 №1943 щодо сплати гонорару за юридичну допомогу у сумі 6000,00грн (т.2 а.с.92).

Таким чином, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Лавренчук Т.В., підтверджуються належними і допустимим доказами.

Як зазначено в абз.268 Рішення Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" (заява №19336/04): "Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" [ВП], заява N34884/97, п.30, ECHR 1999-V)".

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи та наданих позивачем доказів понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає цілком обґрунтованою вартість послуг адвоката, які є співмірними з наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 13.03.2020.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати у загальній сумі 10832,00грн, з них: 4832,00грн судовий збір, 6000,00грн витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" (вул.Міцкевича, 32, оф.323, м.Рівне, 33028, код за ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, 33023, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.03.2020 №37077.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕХЗ Технології" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління ДПС у Рівненській області, судові витрати у загальній сумі 10832,00грн (судовий збір - 4832,00грн, витрати на професійну правничу допомогу - 6000,00грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 вересня 2020 року.

Суддя О.М. Дудар