Справа № 300/1237/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" жовтня 2020 р. справа №300/1237/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Верховинського районного лісгоспу про стягнення податкового боргу в сумі 1 070 140,23 грн.
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Верховинського районного лісгоспу про стягнення податкового боргу в сумі 1 070 140,23 грн.
Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, орендної плати з юридичних осіб, земельного податку, а також частини чистого прибутку в розмірі 1 070 140,23 грн, що виникла внаслідок несплати самостійно визначених податкових зобов`язань та зобов`язань визначених податковим органом. Оскільки, заборгованість станом на день звернення до суду не погашена, її слід стягнути в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
26.06.2020 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України (далі Кодекс) податковим боргом є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Кодексу визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Кодексу визначає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 Кодексу).
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Приписами пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.203.1 ст.203 Кодексу податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до п.203.2 ст.203 Кодексу сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно пункту 287.3 статті 286 Кодексу податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до підпункту 266.7.5. пункту 266.7 статті 266 Кодексу платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Кодексу встановлено, що Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Відповідно до пункту 256.1 статті 256 Кодексу платниками рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є лісокористувачі - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження з України або виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, фізичні особи (крім фізичних осіб, які мають право безоплатно без видачі спеціального дозволу використовувати лісові ресурси відповідно до лісового законодавства), а також фізичні особи - підприємці, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу (лісорубного квитка або лісового квитка) або відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісами.
Згідно пунктів 257.2 та 257.5 статті 257 Кодексу платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.
Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.
Рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів сплачується лісокористувачами щокварталу рівними частинами від суми рентної плати, зазначеної в спеціальних дозволах, виданих у відповідному календарному році, крім сум рентної плати, сплачених відповідно до підпунктів "а" і "б" підпункту 256.11.6 пункту 256.11 статті 256 цього Кодексу.
У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56 Кодексу податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Згідно пункту 120.1 статті 120 кодексу неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У відповідності до приписів п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 Кодексу після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом, а при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом нараховується пеня.
Судом встановлено, що відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларацій з податку на додану вартість за листопад, грудень 2019 року та уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань за січень, листопад 2019 року.
Таким чином Верховинський районний лісгосп самостійно визначив грошові зобов`язань з податку на додану вартість, несплачена сума яких становлять 38 373,39 грн., 65 973 грн. та 1 780 грн., 2 987 грн., відповідно.
Також відповідно до приписів п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 Кодексу контролюючим органом визначено пеню в розмірі 175,97 грн.
Відповідно до поданих позивачу розрахунків від 09.08.2019 року та 19.11.2019 року відповідачем визначено частини чистого прибутку (доходу) в розмірі 2 500 грн., однак у зв`язку з переплатою, сума, що підлягає до стягнення складає 180,48 грн., та 1 200 грн., відповідно.
Відповідності до приписів п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 Кодексу визначено пеню в розмірі 1,16 грн.
Відповідно до поданих податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідачем визначено грошові зобов`язання за 2019 рік, згідно яких суми, що підлягають до стягнення в загальному розмірі складають 13 155,48 грн.
Таким чином сума грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки становить 14 758,97 грн.
Згідно поданих податкової декларації та розрахунків з рентної плати, відповідачем визначено суму грошових зобов`язань рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в розмірі 396 383,25 грн.
Проте у зв`язку з частковою сплатою вказаних грошових зобов`язань сума, що підлягає до стягнення становить 270 316,96 грн.
Таким чином заборгованість відповідача з рентної плати складає 290 728,47 грн.
Відповідно до поданих податкових декларацій з плати за землю відповідачем самостійно визначено суму грошових зобов`язань з орендної плати, несплачена сума яких складає 168 066,77 грн.
Так борг відповідача з орендної плати з юридичних осіб становить 169 562,15 грн.
Також відповідачем самостійно визначено суму грошових зобов`язань з замельного податку відповідно до поданих контролюючому органу податкових декларацій з плати за землю, та несплачена сума яких складає 469 662,33 грн.
Позивачем проведено також перевірки щодо наявності порушень правил сплати (перерахунків) податків із земельного податку, за результатами яких складено акти від 09.04.2019 року №723/09-19-52-12/05442375 та від 09.07.2020 року №1380/09-19-52-12/05442375.
Таким чином сума заборгованості з земельного податку складає 483 229,64 грн.
Згідно п. 59.1, 59.5 ст.59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На підставі вищенаведеного податковим органом винесені податкову вимогу форми "Ю" від 06.03.2019 року за №7523-52 на суму 60 235, 10 грн., яка отримана відповідачем, проте заборгованість в повному обсязі ним сплачена не була. На час розгляду справи податкова вимога є неоскаржена та невідкликана.
Згідно підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, орендної плати з юридичних осіб, земельного податку, а також частини чистого прибутку в загальному розмірі 1 070 140,23 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.
Податковий борг відповідача підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість, податковими деклараціями з плати за землю, податковими деклараціями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розрахунками частини чистого прибутку, податковою вимогою форми "Ю" від 06.03.2019 року за №7523-52, податковими повідомленнями-рішеннями, довідкою про суму податкового боргу від 01.06.2020 року, обліковими картками платника податку.
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг в загальній сумі 1 070 140,23 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.
Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з Верховинського районного лісгоспу податкового боргу в сумі 1 070 140,23 грн., є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Верховинський районний лісгосп та за рахунок готівки, що йому належить в дохід бюджету податковий борг в розмірі 1 070 140 (один мільйон сімдесят тисяч сто сорок) гривень 23 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (), адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76018.

Відповідач:

Верховинський районний лісгосп (), адреса: вул. Франка, буд. 58, смт. Верховина, Івано-Франківська область, 78700.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.