Справа № 120/4372/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 жовтня 2020 р. Справа № 120/4372/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними дій та скасування звіту про оцінку майна

УСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач).

У позовній заяві позивач просив:

визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паламарчука В.В. щодо звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паламарчука В.В. щодо визначення ринкової вартості майна ОСОБА_1 нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Звіту про оцінку майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальність «Реноме-Груп» у виконавчому провадженні № 62330854 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору;

визнати протиправним та скасувати Звіт про оцінку майна від 27.07.2020 року, виконаний суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Реноме-Груп» в рамках виконавчого провадження № 62330854 щодо визначення ринкової вартості майна: нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій ОСОБА_1 просив зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 62330854 з примусового виконання виконавчого документа - постанови про стягнення виконавчого збору від 09.04.2015 року № 47071919 до набрання законної сили рішенням суду в цій справі.

Ухвалою від 28.08.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою від 31.08.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання до суду:

- письмової заяви у якій конкретизувати прохальну частину позову та чітко зазначити кожну із дій, які на його думку, неправомірно вчинено відповідачем в процесі звернення стягнення на нерухоме майно та визначення ринкової вартості майна;

- документу який підтверджує сплату судового збору у сумі 1681,60 грн (виходячи із 3-х позовних вимог), або в іншій сумі, що буде похідною від способу конкретизації позовних вимог.

10.09.2020 до суду надійшла заява позивача про усунення, вказаних в ухвалі від 31.08.2020, недоліків, а саме надано документ про сплату судового збору у сумі 1681,60 грн та конкретизовано прохальну частину позову. Відповідно до поданої заяви, остаточна редакція позовних вимог ОСОБА_1 містила такі вимоги:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паламарчука В.В. щодо визначення ринкової вартості майна боржника ОСОБА_1 нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Звіту оцінки майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальність «Реноме-Груп» у виконавчому провадженні № 62330854 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору, а саме:

- визнати протиправною та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесену 17.06.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паламарчуком В.В.;

- визнати протиправним та скасувати Звіт про оцінку майна від 27.07.2020, виконаний суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Реноме-Груп» в рамках виконавчого провадження № 62330854 щодо визначення ринкової вартості майна: нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що відповідач здійснює виконавче провадження № 62330854 за виконавчим документом - постановою про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору № 47071919 в розмірі 376631,75 грн.

Позивач вказав, що 10 серпня 2020 року на його адресу надійшло письмове повідомлення про те, що згідно звіту про незалежну оцінку належного йому на праві власності майна (нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на дату оцінки - 27 липня 2020 року без урахування податку на додану вартість майна складає 5352500 грн.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо звернення стягнення на вказане нерухоме майно, а саме постанова від 17.06.2020 та звіт про оцінку майна від 27.07.2020 року є протиправними із таких підстав:

в супереч нормам статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, експерт не був ознайомлений із постановою про його залучення;

з дня відкриття виконавчого провадження (12.06.2020) опис та арешт майна не проводився й акт опису не оформлявся;

суб`єктом оціночної діяльності не проведено огляду майна під час виготовлення звіту про його вартість;

експерт вказав недостовірні дані щодо площі приміщень;

експерт абсолютно неправильно визначив вартість майна, занизивши його у декілька разів;

державним виконавцем не враховано, що у власності позивача (боржника у виконавчому провадженні відкритому з метою стягнення на користь держави виконавчого збору) є рухоме майно - автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, яке повинно бути першочерговим джерелом погашення боргу у виконавчому провадженні.

Ухвалою від 14.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання у справі призначено на 23.09.2020 о 12:00 год. Крім того, відповідачу встановлено 3-х денний строк з дня отримання копії ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву в порядку передбаченому статтею 162 КАС України.

Зазначеною ухвалою також витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 62330854 або оригіналів матеріалів виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні.

18.09.2020 на адресу суду надійшли матеріали виконавчого провадження ВП № 62330854 та відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження № 47071919 із виконання в виконавчого листа по справі № 127/19178/13-ц виданого 17.03.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області, про:

- стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 010/03-11/722 від 30.11.2007, станом на 26.11.2014, в сумі 1630283,37 грн., в тому числі 1075654,38 грн. заборгованості за кредитом, 539672,06 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом та 14956,93 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків.

- стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 010/03- 11/291 від 14.11.2008, станом на 26.11.2014, в сумі 2132380,14 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1452588,64 грн., заборгованість відсотках за користування кредитом в сумі 615936,06 грн. та 63855,44 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків.

- стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Відповідач зазначає, що 11.06.2020 державним виконавцем, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 47071919, а 12.06.2020 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття нового виконавчого провадження (ВП № 62330854) з метою виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 у розмірі 376631,75 грн. (залишок нестягнутої суми виконавчого збору 273721,77 грн).

Щодо відсутності акту опису та арешту майна відповідач зазначив, що актом опису та арешту майна від 28.08.2015 державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 47071919 здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: нежилого приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 про що складено акт опису й арешту майна. Тому необхідності в повторному описі приміщень не було.

Щодо невідповідності площі оцінюваного об`єкту відповідач зазначив, що у державного виконавця на момент винесення постанови не було відомостей про зміну площі описаного об`єкта. Крім того в акті опису й арешту майна від 28.08.2015 призначено відповідального зберігала майна ОСОБА_2 та встановлено обмеження права користування з тому числі не проводити демонтаж та переобладнання описаних приміщень.

Щодо заниження вартості майна та не проведення огляду майна відповідач зазначив, що питання проведення оцінки майна (визначення вартості за 1 кв.м., підбір методики, аналогів, огляду, тощо) не відносяться до компетенції державного виконавця, а виключно до компетенції суб`єкта оціночної діяльності.

Щодо черговості стягнення відповідач зазначив, що відповідно до положень ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Щодо визначеності вартості майна за взаємною згодою відповідач зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язок ні стягувана, як сторони виконавчого провадження, ні державного виконавця пропонувати боржнику дійти згоди щодо вартості майна. Крім того зазначив, що Відділ примусового виконання рішень не має жодних повноважень для укладання будь - яких домовленостей щодо вартості майна із боржником ОСОБА_1 .

У зв`язку із перебуванням судді у справі в період із 21.09.2020 по 08.10.2020 на лікарняному, розгляд справи призначений на 23.09.2020 не відбувся. Датою наступного судового засідання визначено 13.10.2020.

01.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшла заява про повернення матеріалів виконавчого провадження ВП № 62330854, у зв`язку із розглядом іншої адміністративної справи № 120/4866/20.

12.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшли матеріали виконавчого провадження ВП № 62330854.

Усною ухвалою постановленою у судовому засіданні 13.10.2020, за клопотанням відповідача проти задоволення якого не заперечувала представник позивача, оголошено перерву у розгляді справи до 14:00 год. 16.10.2020 у зв`язку із наданням відповідачу строку для подання відзив позовну заяву із уточненими вимогами.

15.10.2020 на адресу суду від відповідача надійшов уточнений відзив на позовну заяву, у якому висловлено прохання відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 16.10.2020 року представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. У своєму виступі представник акцентувала увагу на тому, що оскільки опис та арешт належного позивачу об`єкта нерухомого майна у виконавчому провадженні № 62330854 не проведено, усі наступні дії та рішення державного виконавця спрямовані на звернення стягнення на нього є неправомірними.

Представник відповідача у наданих поясненнях заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. У вступному слові просив врахувати, що виконавче провадження по стягненню виконавчого збору № 62330854 є похідним від виконавчого провадження № 47071919 щодо виконання виконавчого листа по справі № 127/19178/13-ц. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що згідно акту від 28.08.2015 державним виконавцем здійснено опис та арешт належного позивачу нерухомого майна. Такий арешт залишається чинним і в цілях виконавчого провадження № 62330854, що виключає необхідність у повторному його застосуванні.

Після надання пояснень та дослідження письмових доказів представники сторін звернулись до суду із письмовими заявами у яких просили продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Усною ухвалою суду задоволено заяви учасників справи та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив наступне.

В провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження № 47071919 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області № 127/19178/13-ц від 17.03.2015.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2014 у справі №127/19178/13-ц, на підставі якої видано виконавчий документ, вирішено:

- стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 010/03-11/722 від 30.11.2007, станом на 26.11.2014, в сумі 1630283,37 грн., в тому числі 1075654,38 грн. заборгованості за кредитом, 539672,06 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом та 14956,93 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків.

- стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 010/03- 11/291 від 14.11.2008, станом на 26.11.2014, в сумі 2132380,14 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1452588,64 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 615936,06 грн. та 63855,44 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків.

- стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції судовий збір в сумі 3654,00 грн.

01.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області №127/19178/13-ц від 17.03.2015, якою надано боржнику строк для добровільного виконання до 08.04.2015.

01.04.2015 відповідачем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати його відчуження.

09.04.2015 державним виконавцем в порядку ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10 % від суми що підлягає стягненню за виконавчим документом, що складає 376631,75 грн.

14.04.2015 відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника, в межах суми 3766317,51 грн.

28.08.2015 державним виконавцем описано та арештовано майно ОСОБА_1 про що складено акт опису та арешту (арк. 45 матеріалів виконавчого провадження).

15.04.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2020 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання.

11.06.2020 державним виконавцем, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 47071919 (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Пунктом 2 цієї постанови вирішено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 в сумі 376631,76 грн., (залишок нестягнутої суми виконавчого збору становить 273721,77 грн.) не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження зареєструвати в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ, який підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

12.06.2020 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62330854 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 у розмірі 273721,77 грн.

Вважаючи дії державного виконавця при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 09.04.2015 у ВП № 47071919 протиправними, а постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2020 № 62330854 з виконання постанови від 09.04.2015 у ВП № 47071919 такою, що підлягає скасуванню, позивач оскаржував їх у судовому порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.07.2020 по справі № 120/2740/20-а залишено без розгляду позов про скасування постанови про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.07.2020 по справі № 120/2740/20-а відмовлено у задоволенні позову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2020 № 62330854 з виконання постанови від 09.04.2015 у ВП № 47071919.

Ознайомившись з судовими рішеннями від 27.07.2020 по справі № 120/2740/20-а позивачем було виявлено інші підстави з яких він вважав постанову про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 62330854 від 12.06.2020 протиправними.

З метою скасування постанови про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 та постанови про відкриття виконавчого провадження № 62330854 від 12.06.2020, позивач 14.08.2020 звернувся зі скаргою до відповідача у якій наголошував на невідповідності рішення про стягнення виконавчого збору нормам Закону України «Про виконавче провадження», та Конституції України, просив скасувати зазначені постанови та зобов`язати державного виконавця привести своє рішення щодо стягнення виконавчого збору у відповідність до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

За наслідком розгляду скарги відповідач листом від 25.08.2020 за № 7465/2.3-22/5 повідомив про відсутність підстав для скасування постанов від 12.06.2020 та від 09.04.2015.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача в частині не приведення постанови про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 у відповідність до норм чинного законодавства та постанови про відкриття виконавчого провадження № 62330854 щодо виконання постанови № 47071919 від 09.04.2015 та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.10.2020 по справі № 120/4866/20-а адміністративний позов про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 та постанови про відкриття виконавчого провадження № 62330854 від 12.06.2020 щодо виконання постанови № 47071919 залишено без розгляду.

Відтак, на момент розгляду цієї справи як постанова про стягнення виконавчого збору № 47071919 від 09.04.2015 так і постанова про відкриття виконавчого провадження № 62330854 від 12.06.2020 з метою виконання постанови про стягнення виконавчого збору є чинними.

З метою проведення оцінки нерухомого майна позивача у виконавчому провадженні № 62330854, державним виконавцем Паламарчуком В.В 17.06.2020 винесено постанову «Про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні», якого зобов`язано провести оцінку майна позивача - нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та надати державному виконавцю звіт про оцінку.

Інформацію про оцінку майна надіслано позивачу 05.08.2020, що підтверджує лист відповідача від 05.08.2020 № 6863/2.3-22/5 (арк. 64 матеріалів виконавчого провадження).

Як зазначив позивач, письмове повідомлення про оцінку майна надійшло на його адресу 10.08.2020. Із тексту цього повідомлення він дізнався, що згідно звіту про незалежну оцінку належного йому на праві власності майна (нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1) на дату оцінки - 27 липня 2020 року без урахування податку на додану вартість майна складає 5352500 грн.

Не погоджуючись із діями державного виконавця щодо прийняття постанови від 17.06.2020 та вартістю майна зазначеною у звіті про незалежну оцінку належного йому на праві власності майна (нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ) та з метою визнання їх протиправними позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Проаналізувавши аргументи сторін у заявах по суті справи, суд зазначає, що спір у цій справі виник у виконавчому провадженні ВП № 62330854 щодо оцінки вказаного нерухомого майна позивача який є боржником у виконавчому провадженні. Виконавче провадження відкрито постановою від 12.06.2020 з метою стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 376631,76 грн., (залишок нестягнутої суми виконавчого збору становить 273721,77 грн.).

Позивач вважає протиправними дії органу Державної виконавчої служби щодо визначення ринкової вартості його майна, а саме:

протиправні дії, на його думку, виразилися у спосіб прийняття постанови від 17.06.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 62330854 та оформлені Звіту про оцінку майна від 27.07.2020, що виконаний суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Реноме-Груп» в рамках виконавчого провадження № 62330854 щодо визначення ринкової вартості майна: нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує, що загальні критерії для оцінки рішень, дій та бездіяльності органу ДВС у процесі виконавчого провадження встановлені ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із ч. 2 ст. 19 Конституції України кореспондує норма п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Законом який регулює повноваження органів ДВС у виконавчому провадженні, спосіб вчинення дій та прийняття рішень є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 № 1404-VIII). На підставі вказаного закону прийнято Наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» (далі - Інструкція № 512/5).

Відповідно до ст. 1 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 ст. 48 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч. 4 ст. 56 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII).

Судом встановлено, що 15.06.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у АТ «Сбербанк», Філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» та направлено її вказаним банкам для виконання (арк. 12 матеріалів виконавчого провадження).

У відповідь на постанову, установи банків повідомили державного виконавця, що арешт на рахунки накладено, видаткові операції зупинено, однак залишку коштів для виконання постанови на рахунках ОСОБА_1 не виявлено (арк. 19, 21 матеріалів виконавчого провадження).

В подальшому, державним виконавцем прийнято постанову від 17.06.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні ВП № 62330854 (арк. 12 матеріалів виконавчого провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем (ч. 3 ст. 20 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII).

Частиною 4 ст. 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Аналізуючи норми ст. 20 та 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, суд доходить висновку, що залучення суб`єкта оціночної діяльності є правом державного виконавця. Реалізація повноваження державного виконавця щодо залучення суб`єкта оціночної діяльності залежить від особливостей об`єкта оцінки, оскільки із такими особливостями пов`язана ймовірна складність у визначенні вартості майна. Однак коли йдеться про оцінку нерухомого майна, то безумовно прийняття рішення виконавця про залучення суб`єкта оціночної діяльності узгоджується із нормою ч. 4 ст. 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Тому, враховуючи специфіку об`єкта який підлягав оцінці (нежитлове приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на переконання суду відповідач правомірно дійшов висновку про наявність підстав для залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки цього майна.

Із тексту постанови від 17.06.2020 встановлено, що суб`єктом оціночної діяльності призначено ТОВ «Реноме Груп» та визначено йому завдання надати звіт про оцінку майна позивача - нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено судом із відмітки на звороті постанови від 17.06.2020, суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Реноме Груп» ознайомлено із постановою 29.06.2020 (арк. 63 матеріалів виконавчого провадження). Тому, твердження позивача про підготовку ТОВ «Реноме Груп» звіту без його ознайомлення із постановою від 17.06.2020 є безпідставними.

27.07.2020 ТОВ «Реноме Груп» проведено оцінку майна та оформлено Звіт про незалежну оцінку майна.

Відповідно до п. 20 Розділу 8 Інструкції № 512/5, у разі якщо оцінку майна проводив суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна.

Встановлено, що 04.08.2020 Звіт про незалежну оцінку майна надійшов до органу ДВС, а 05.08.2020 інформацію про оцінку нерухомого майна надіслано ОСОБА_1 (а.с. 46, 64 матеріалів виконавчого провадження).

Обґрунтовуючи неправомірність залучення суб`єкта оціночної діяльності, позивач зіслався на те, що всупереч вимогам Закону, Звіт про незалежну оцінку майна складено без проведення опису та арешту майна, яке стало предметом оцінки.

Надаючи оцінку вказаному аргументу, суд зазначає, що норма абз. 2 ч. 2 ст. 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII визнає недопустимим оформлення Звіту до проведення опису та арешту майна у встановленому Законом порядку, адже передбачає, що звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

На думку позивача, арешт та опис майна (як передумова його оцінки) спрямовані на визначення технічних характеристик, параметрів об`єкта з метою забезпечення достовірних показників оцінки.

Однак суд критично оцінює вказані аргументи позивача із наступних підстав.

В першу чергу суд звертає увагу, що визначеною законом метою арешту є забезпечення реального виконання рішення (ст. 56 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII). Правові наслідки арешту майна полягають у позбавлені (обмеженні) правомочностей боржника на володіння, розпорядження та/або користування майном.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, арешт майна вважається першим етапом звернення на нього стягнення.

Тому, й нормою абз. 2 ч. 2 ст. 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII законодавець передбачив недопустимість оформлення Звіту про оцінку майна до проведення опису та арешту такого майна, оскільки оцінці підлягає майно на яке звертається стягнення, а першим етапом (після прийняття постанови) звернення стягнення є арешт такого майна.

Також позивачем не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи, що актом опису та арешту майна від 28.08.2015 державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 47071919 вже здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 (нежилого приміщення в літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1), про що складено акт опису й арешту майна, необхідності в повторенні цих дій не має, оскільки норма ч. 1 ст. 40 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII зберігає чинність цього арешту з метою забезпечення стягнення, у тому числі й виконавчого збору.

Відтак, аналізуючи норми ст. ст. 20 та 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII та обставини виконавчого провадження № 62330854, суд доходить висновку, що приймаючи оскаржувану постанову від 17.06.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні ВП № 62330854 відповідач діяв на підставі та в межах наданих Законом повноважень і у спосіб, що передбачений Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII, а саме: за наявності законних підстав залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; дотримано процедури повідомлення суб`єкта оціночної діяльності про прийняте рішення; звіт про незалежну оцінку майна суб`єктом підготовлено у встановлені строки після чого боржнику у передбачені строки надіслано інформацію про проведену оцінку.

Тому вимога відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 17.06.2020 не підлягає задоволенню.

Щодо аргументів позивача про відсутність доказів того, що виконавець намагався визначити вартість майна за взаємною згодою суд зазначає, що Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII не передбачено обов`язок ні стягувана, як сторони виконавчого провадження, ні державного виконавця пропонувати боржнику дійти згоди щодо вартості майна. Тобто зазначена норма може бути реалізована за наявності волевиявлення обох сторін виконавчого провадження. Однак беручи до уваги, що стягувачем виконавчого збору у виконавчому провадженні № 62330854 є Держава та враховуючи особливості об`єкта оцінки, суд погоджується із твердженнями відповідача про необхідність залучення суб`єкта оціночної діяльності для визначення його вартості.

Аналізуючи аргументи позивача про наявність у нього іншого рухомого майна (транспортного засобу), яке могло б стати джерелом погашення боргу у виконавчому провадження суд враховує таке.

Відповідно до постанови про розшук майна боржника від 15.06.2020 належний позивачу автомобіль оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 передбачено, що у разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Однак, у матеріалах виконавчого провадження відсутній зазначений акт, чи інші докази того, що постанова про розшук майна боржника від 15.06.2020 реально виконана.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Однак, попри те, що позивач у позовній заяві зіслався на наявність у нього транспортного засобу, матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що ОСОБА_1 пропонував належний йому транспортний засіб для реалізації з метою сплати виконавчого збору.

Щодо аргументів позивача про невідповідність площі оцінюваного об`єкту суд зазначає наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 17.06.2020 встановлено, що за позивачем зареєстровано на праві власності нежитлове приміщення в літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів складається з приміщення № АДРЕСА_1: І поверх - приміщення № 1 - № 28; підвал - приміщення № 29 - № 32, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (арк. 13-14 матеріалів виконавчого провадження).

Оперуючи вказаною інформацією, з метою визначення вартості майна, державним виконавцем 17.06.2020 й винесено постанову «Про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні».

При цьому, на момент винесення постанови у державного виконавця не було відомостей про зміну площі об`єкта. Крім того в акті опису та арешту майна від 28.08.2015 призначено відповідального зберігала майна ОСОБА_2 та встановлено обмеження права користування з тому заборонено проводити демонтаж та переобладнання описаних приміщень.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини.

Відтак, на момент прийняття постанови від 17.06.2020 у розпорядженні відповідача була актуальна інформація щодо площі об`єкта, джерелом якої були відомості із реєстрів які вважаються достовірними. І лише 24.06.2020 (після внесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання), у Державний реєстр внесено відомості про зміну площі об`єкта.

Як встановлено, з метою врахування змін площі об`єкта при його оцінці, 08.09.2020 державним виконавцем повторно винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання з метою визначення вартості майна ОСОБА_1 з урахуванням змін, а саме: вбудовано-прибудованого приміщення ресторану, магазину промислової та продовольчої групи товарів № АДРЕСА_1 розташованого в багатоквартирному житловому будинку літ. А, що складається з приміщень: в підвалі з АДРЕСА_5 по № АДРЕСА_6 на І поверсі з АДРЕСА_7 по АДРЕСА_71, загальною площею 619,7 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (арк. 81 матеріалів виконавчого провадження). На виконання постанови від 08.09.2020 суб`єктом оціночної діяльності підготовлено новий звіт від 10.09.2020 (арк 85 -103 матеріалів виконавчого провадження).

Відтак, надавши оцінку аргументам сторін, суд не встановив ознак протиправності оскаржуваної постанови від 17.06.2020 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та Звіту про оцінку майна від 27.07.2020, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для присудження в користь позивача сплаченого ним при зверненні до суду судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 269-272, 287,295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення у повному обсязі (ст. 287 КАС України). Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович