Справа № 620/2957/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/2957/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Скиді В.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчої провадження від 20.07.2020 № 62606485.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки позивач не проживає у місті Києві, а тому відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ.

Відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на те, що стягувачем було пред`явлено до примусового виконання виконавчий напис № 10782 від 08.07.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., в якому вказано місце проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , яке знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва, тому у нього не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання. Вказує, що місце реєстрації не є підтвердженням місця проживання. Також зазначає, що витрати позивача на правову допомогу не підтверджені належними доказами, а розмір заявленої суми не відповідає дійсності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» пояснення щодо позову або відзиву до суду не подавала.

Суд вважає необґрунтованим клопотання відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки про винесення постанови про відкриття виконавчої провадження від 20.07.2020 № 62606485 ОСОБА_1 дізнався 29.07.2020, а до суду звернувся 04.08.2020, відповідно до відмітки діловодства суду. Таким чином, позовна заява подана в межах строку, встановленого пунктом першим частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належними чином. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, 08.07.2020 вчинено виконавчий напис № 10782 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 39731,47 грн. (а.с. 115).

ТОВ «Алекскредит» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою від 16.07.2020 про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого приватний виконавець виніс постанову від 07.04.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62606485 (а.с. 102, 120-121).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів (частина перша статті 3 Закону № 1404-VIII).

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно частин першої, третьої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

В силу частин першої, другої статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Зі змісту наведених норм випливає, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно копії паспорту позивача серії НОМЕР_1 , виданого Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 06.12.2003, позивач з 15.12.2009 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідно до наявної в матеріалах справи копії виконавчого напису № 10782 від 08.07.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., адреса реєстрації позивача зазначена: АДРЕСА_3 , а адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» визначає зміст (відомості), що повинні зазначатися у виконавчому написі, зокрема, найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб).

Стягувачем до заяви про примусове виконання було надано копію договору про надання кредиту № 2830202 від 23.10.2019 та копії додаткових угод про зміну умов договору про надання кредиту № 2830202 від 18.11.2019 та від 07.12.2019, в яких вказано адресу реєстрації та адресу фактичного проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Згідно частин першої, другої та шостої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За приписами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Згідно абзацу сімнадцятого статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до абзацу третього частини п`ятої статті 24 Закону № 1404-VIII для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Вищевикладене є підставою для висновку, що на момент відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 не володіла достовірною інформацією про фактичне місце проживання боржника за вказаною у виконавчому написі адресою у місті Києві та не вжила жодних заходів щодо перевірки цієї інформації.

Вказана у виконавчому написі № 10782 від 08.07.2020 та заяві стягувача інформація про адресу фактичного проживання боржника на час його вчинення у місті Києві, на переконання суду, не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час вчинення відкриття виконавчого провадження, адже, у протилежному б випадку, допускалося б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) задля штучної зміни виконавчого округу.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності надання стягувачем разом із заявою про відкриття виконавчого провадження доказів на підтвердження місця проживання боржника станом на момент подання такої заяви за відповідною адресою викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 826/7969/16.

Таким чином, суд вважає, що, оскільки зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у нього не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 10782 від 08.07.2020.

Посилання відповідача, що відомості про місце проживання чи місце перебування не можна тлумачити виключно як зареєстроване місце проживання, судом не приймаються до уваги, оскільки термін реєстрація включає в себе відомості про місце проживання чи перебування особи, які внесені до реєстру територіальної громади (абзац одинадцятий статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України»).

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2020 № 62606485 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 131-2 Конституції України, зокрема, визначає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Отже, професійна правнича допомога надається виключно адвокатом.

Зі змісту договору про надання юридичних послуг від 29.07.2020 слідує, що він укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_3 , який є спеціалістом в галузі права.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивача підлягає стягненню за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840,80 грн., а понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено компенсацію витрат на професійну правничу допомогу спеціаліста (фахівця) у галузі права.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф.71-А, м. Київ, 02002), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (вул. Якова Самарського, буд. 12А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49044, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2020 ВП № 62606485, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 15.10.2020.

Суддя В.О. Непочатих