Справа № 310/7514/20
Суддя: Троценко Т. А.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7514/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді- Троценко Т.А.

за участю секретаря судового засідання Корнієнко М.Е.

представника позивача - Савранської Ю.Ю.

відповідача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду в режимі відеоконференції з ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» адміністративний позов Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

В С Т А Н О В И В :

Бердянський міський відділ Управління Державної міграційної служби Запорізької області в особі представника - завідувача сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області Савранської Ю.Ю. звернувся до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , зазначивши, що відповідач на даний час відбуває покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77», 23.10.2020 року його буде звільнено з місць позбавлення волі.

ОСОБА_1 в даний час незаконно перебуває на території України, після звільнення з місць позбавлення волі має намір перебувати на території України без відповідних дозвільних документів. Крім того ОСОБА_1 буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказав, що в нього відсутні документи, які ідентифікують його особу, вони були втрачені ще до його ув`язнення. Згоден на те, щоб його видворили з території України, оскільки дійсно, в нього відсутні правові підстави перебувати тут.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у відповідача відсутній будь який документ, що підтверджує його особу, відповідно відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України, або документ, по якому він може здійснити виїзд з території України.

В особовій справі ОСОБА_1 , яка наявна в Державній установі «Бердянська виправна колонія (№ 77)», знаходиться копія заяви про видачу паспорта на вказану особу, в якій зазначено, що вищезазначений громадянин є уродженцем м. Челябінськ та є громадянином Російської Федерації.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.02.2011 року ОСОБА_1 засуджено за п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі.

Згідно інформації, яка надійшла до УДМС України в Запорізькій області від Управління Служби безпеки України в Запорізькій області вих. № 59/3/3-1017нт від 12.08.2020 р. вбачається, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час відбування покарання у Державній установі «Бердянська виправна колонія» (№ 77) після звільнення з місць позбавлення волі має намір перебувати на території України без відповідних дозвільних документів та може використовуватись організованими злочинними угрупованнями в протиправній діяльності, що створює загрозу життєво важливим інтересам України.

Згідно листа Генерального Консульства Російської Федерації в місті Харкові від 23.09.2020 року № 3445 була підтверджена належність громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства Російської Федерації.

Для отримання свідоцтва на повернення до Російської Федерації громадянину ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до Генерального Консульства Російської Федерації в місті Харкові.

Таким чином, ОСОБА_1 порушує міграційне законодавство України, його перебування на території України створює умови до виникнення суспільно-небезпечних передумов до негативного впливу на «кримінальне середовище», крім того існує ймовірність, що ОСОБА_1 буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

За вказаних обставин є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення, що відповідно до частини 1 статті 289 КАСУ є підставою для його затримання з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №3773-VI, іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно пункту 14 статті 1 Закону №3773-VI, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до статті 4 Закону, передбачені виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Частиною 15 статті 4 Закону №3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 15 Закону №3773-VI, в`їзд та виїзд з України іноземцями та особи без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №3773-VI, в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону №3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні наведено достатньо доказів на підтвердження того, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України та буде ухилятиметься від виконання вищевказаного рішення суду.

Згідно ч. 1 ст . 288 КАСУ позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду, як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України.

Частиною 1 ст.289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, до місцевого загального суду за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, може бути подана позовна заява про затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частиною 11 ст. 289 КАС України, передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Передбачених законом підстав для передачі відповідача на поруки, або внесення ним застави як засобу забезпечення виконання рішення про примусове видворення в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, існують ризики, що відповідач може ухилятися від примусового видворення за межі України і його затримання з метою повернення до країни громадянської належності не буде суперечити п.п."f" п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача узгоджуються з положеннями національного законодавства, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 288, 289 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та помістити його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з метою його ідентифікації (документування свідоцтвом на повернення до Батьківщини) та забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі України.

Видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років.

Допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко