Справа № 337/4203/20
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №337/4203/20
Провадження №2-а/337/96/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Панцаков Сергій Юрійович, до Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06.10.2020 року до суду надійшов вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить скасувати постанову серії БАБ №413700 від 28.09.2020 року про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позов мотивує тим, що 28.09.2020 року начальником сектору реагування патрульної поліції (СРПП) №4 Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) винесена постанова БАБ №413700 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 28.09.2020р. о 01.30 год. на автошляху «Запоріжжя-Біленьке», нібито керував автомобілем марки ЗАЗ 110307-40, номерний знак НОМЕР_1 , та порушив вимоги ч.1 ст.126 КУпАП, а саме не мав посвідчення водія відповідної категорії.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки даного правопорушення він не вчиняв. У зазначені в оскаржуваній постанові день та час дійсно перебував в салоні вказаного транспортного засобу в якості пасажира, автомобілем не керував, очікував водія, який відлучився у власних справах. Силовий агрегат вказаного автомобілю дійсно був запущений щоб обігрівати салон, але автомобіль не рухався, здійснював стоянку з увімкненим стоянковим гальмом, включеною нейтральною передачею. В цей час до автомобілю під`їхав екіпаж національної поліції, до позивача підійшов працівник поліції та запропонував надати посвідчення водія та свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу. Незважаючи на пояснення ОСОБА_1 про те, що він не є водієм цього автомобілю, відносно нього було складено оскаржувану постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності. Також посилається на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення була порушена процедура розгляду, зокрема поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови, постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 07.10.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представника адвокат Панцаков С.Ю. в судове засідання не прибули, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладання розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подано.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 28.09.2020р. о 02.04 год. начальником СРПП №4 Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Ушевим В.О. винесена постанова БАБ №413700 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 28.09.2020р. о 01.30год. на 10 км. а/ш Запоріжжя-Біленьке (поворот на с.Розумівка), керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110307-40, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказана постанова була отримана позивачем на місці 28.09.2020р.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 06.10.2020р. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, посадова особа якого виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови БАБ №413700 від 28.09.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В даному випадку суд вважає, що відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття його посадовою особою вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, ст.72 КАС України на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог ПДР, які передбачені диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема, в силу його умисних протиправних дій.

Як вже зазначалось вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Однак, жодних доказів, на спростування тверджень позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, які викладені у позові, та на підтвердження факту того, що позивач дійсно керував транспортним засобом, в зв`язку з чим повинен був мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом, зокрема фото чи відеофіксації правопорушення, відповідачем суду не надано.

Таким чином, належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідач суду не подав.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Пунктом 3 ч. 3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з огляду на те, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

В позовній заяві позивач просить стягнути на його користь понесені судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу адвоката, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, посадовою особою якого винесено оскаржувану постанову .

Частиною 1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Запорізькій області, посадова особа якого винесла оскаржувану постанову у даній справі, на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 420,40 грн., що підтверджується квитанцією №75764 від 06.10.2020р., яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2); розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3).

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору №23/1 від 06.10.2020р. про надання правової допомоги, укладеного ОСОБА_1 та адвокатом Панцаковим С.Ю., предметом якого є надання останнім правової допомоги, в тому числі у судових справах; копію ордеру на надання правової допомоги серії ЗП №121643 від 06.10.2020 року; розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи від 06.10.2020р.; копію акту виконаних робіт №06/10-1 від 06.10.2020р., копію квитанції до прибуткового-касового ордеру №06/10-1 від 06.10.2020р. про оплату позивачем послуг на загальну суму 1200,00 грн. за складання та подання адміністративного позову та клопотання.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати, понесені позивачем в зв`язку з пред`явленням позовних вимог до відповідача підтверджуються належними та допустимими в розумінні КАС України доказами. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 1200,00 грн. є співмірним із складністю даної справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також значенням справи для сторони, тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Запорізькій області.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7,9,122,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,139,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постановуначальника сектору реагування патрульної поліції (СРПП) №4 Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Ушева В.О. серії БАБ №413700 від 28.09.2020 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (ЄДРПОУ: 40108688, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 29) понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн. та понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1200,00 грн., а всього 1620 (одну тисячу шістсот двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Сидорова