Справа № 640/18208/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Київ № 640/18208/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Щасливий дім» про визнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), за участю третьої особи Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Щасливий дім» (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Ломоносова, 22/15, м. Київ, 03022, ідентифікаційний код юридичної особи: 34999976) Цтібор І.І. з винесення постанови від 01.04.2020 ВП №59800413 про закінчення виконавчого провадження;

- скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: вул. Ломоносова, 22/15, м. Київ, 03022, ідентифікаційний код юридичної особи:34999976) Цтібор І.І. від 01.04.2020 ВП №59800413 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2019 №826/14283/18, яким зобов`язано: Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Щасливий дім» () знести самочинно збудований об`єкт будівництва на вул. Уральській, 41/51, на вул. Уральській, 41-А, на вул. Листопадній, 51-Б у Голосіївському районі міста Києва (кадастрові номери: :79:318:0080, 679:318:0082, :79:318:0065).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавцем не було вжито усіх об`єктивно можливих та достатніх заходів з метою виконання рішення суду. На думку позивача, повідомлення органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення в разі невиконання рішення боржником не є достатньою підставою для встановлення неможливості виконання рішення суду і, як наслідок, закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подання письмового відзиву на адміністративний позов у порядку передбаченому ст.162 КАС України та витребувано від відповідача завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №59800413.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та оскаржувана постанова прийнята на підставі та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Оскільки рішення, яке підлягало примусовому виконанню, є зобов`язального характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, відповідач на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 21.08.2020 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Щасливий дім» та запропоновано останній подати до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Третя особа правом на надання до суду письмових пояснень щодо заявленого позову не скористались.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій виклав свої обґрунтування стосовно доводів відповідача та вказав на те, що оскаржувана постанова є незаконною, яка порушує права та інтереси позивача і суперечить принципу обов`язковості виконання судових рішень.

Згідно вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання, призначеного на 01.09.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №59800413 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 17.07.2019 у справі №826/14238/18 про зобов`язання Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Щасливий дім» знести самочинно збудований об`єкт будівництва на вул. Уральській, 41/51, на вул. Уральській, 41-а, на вул. Листопадній, 51-6 у Голосіївському районі м. Києва (кадастрові номери: :79:318:0080, :79:318:0082, :79:318:0065).

Державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цтібор І.І. 14.08.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59800413 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №826/14238/18.

В подальшому, постановою державного виконавця від 01.04.2020 закінчено виконавче провадження №59800413 на підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач зазначив, що на час подання даної позовної заяви до суду, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №826/14238/18 залишається невиконаним, Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не вчинено усіх необхідних дій для реального виконання рішення суду, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Статтею 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2020 прийнята відповідачем на підставі вимог пункту 11 частини першої статті 39 та статті 40 Закону №1404-VІІІ.

За змістом положень пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, відповідно до якої встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних приписів Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що державний виконавець під час виконання рішень немайнового характеру надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець визначає подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. У разі якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець наділений компетенцією виключно на накладення на боржника штрафів та складення повідомлення до правоохоронного органу про невиконання рішення суду.

При цьому, закінчення виконавчого провадження за пунктом 11 частини першої статті 39 цього Закону є обґрунтованим, якщо державним виконавцем виконані всі передбачені законом дії для примусового виконання рішення суду, яке зобов`язує боржника виконати певні дії та не може бути виконано без участі боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цтібор І.І. 14.08.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59800413 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 17.07.2019 у справі №826/14238/18.

Пунктом другим зазначеної постанови, зобов`язано боржника (Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Щасливий дім») виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, що не заперечується сторонами.

04.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

04.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

05.09.2019 державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано.

Оскільки станом на 06.09.2019 рішення суду боржником не виконано, про поважні причини невиконання рішення суду не повідомлено, державним виконавцем винесено постанову від 06.09.2019 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн., яку направлено сторонам для виконання та до відома, та надано строк для виконання рішення суду протягом десяти робочих днів.

04.10.2019 державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано.

Також, 04.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладання штрафу на боржника за невиконання рішення суду у розмірі 10200,00 грн., яку направлено сторонам для виконання та до відома.

Таким чином, до боржника доведено наявність рішення суду, яке набрало законної сили, боржник попереджався про необхідність його самостійного виконання. Однак, боржником рішення суду виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

16.10.2019 в ході примусового виконання державним виконавцем винесено подання (повідомлення) про притягнення боржника ОК «Житлово-будівельний кооператив «Щасливий дім» до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду за вихідним №61932 в порядку статті 385 ККУ.

04.10.2019 державним виконавцем направлено до боржника вимогу про виконання рішення суду.

В подальшому, а саме, 21.10.2019 призначено примусове виконання рішення суду із залученням працівників Голосіївського управління поліції м. Київ, представника Київської міської державної адміністрації, робітників та спецтехніки Державного підприємства «Благоустрій», про що складено відповідний акт. Рішення суду не виконано у зв`язку з відсутністю відповідної техніки та дозволу на проведення таких робіт у ДП «Благоустрій».

01.11.2019 державним виконавцем направлено вимогу до Департаменту міського благоустрою Київської міської державної адміністрації та до Комунальної аварійно-рятувальної служби «Київської служби порятунку», щодо залучення техніки та робітників для виконання рішення суду.

08.11.2019 виходом за місцем встановлено, що рішення суду не виконано, про що складено акт.

11.11.2019 державним виконавцем отримано письмову відповідь від ДП «Благоустрій» щодо відсутності технічної можливості для виконання рішення суду.

12.11.2019 державним виконавцем направлено запит до ТОВ «Компанія «Еркотрейд» стосовно можливості виконання рішення Окружного адміністративного суду.

02.12.2019 отримано відповідь ТОВ «Компанія «Еркотрейд» щодо виконання рішення суду із визначенням терміну виконання та твердої договірної суми за виконані роботи у розмірі 11 360 000,00 грн. з ПДВ.

У зв`язку з чим, державним виконавцем направлено до стягувача лист про вирішення питання щодо авансування робіт стосовно зносу самочинно збудованого об`єкту будівництва на вул. Уральській, 41/51, на вул. Уральській, 41-А, на вул. Листопадній 51-Б у Голосіївському районі м. Києва та додано лист ТОВ «Компанія «Еркотрейд».

Державний виконавець на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного повного виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів щодо притягнення боржника до відповідальності.

Стаття 63 Закону №1404-VIII передбачає, що після вжиття вказаних дій, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що державним виконавцем Цтібор І.І. постановою від 06.09.2019 накладено штраф на боржника у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду, постановою від 04.10.2019 накладено штраф на боржника в подвійному розмірі в сумі 10200,00 грн., винесено подання, яким зобов`язано боржника виконати рішення суду в повному обсязі, направлено вимогу до Департаменту міського благоустрою Київської міської державної адміністрації та до Комунальної аварійно-рятувальної служби «Київської служби порятунку», щодо залучення техніки та робітників для виконання рішення суду, а також винесено подання (повідомлення) про притягнення боржника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Щасливий дім» до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду за вихідним №61932 в порядку статті 385 ККУ, а тому посилання позивача на нездійснення державним виконавцем всіх передбачених законом заходів для примусового виконання судового рішення не знайшли свого підтвердження.

Доводи позивача про те, що відповідачем не надано до суду доказів внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за невиконання Обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Щасливий дім») судового рішення, суд вважає необґрунтованими, оскільки приписи частини 3 статті 63 №1404-VIII передбачають лише обов`язок державного виконавця надсилати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та не містить застережень щодо обов`язку перевірки подальшого руху такого повідомлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №127/522/17

На підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 01.04.2020 ВП №59800413 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №826/14283/18, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 17.07.2019, а виконавчий лист направлено до суду, який його видав.

Вказане свідчить, що державним виконавцем в межах статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» були здійснені усі необхідні виконавчі дії щодо примусового виконання рішення суду.

Інших виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду немайнового характеру, статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Враховуючи те, що в рамках виконавчого провадження державний виконавець наділений компетенцією виключно на накладення на боржника штрафів та складення повідомлення до правоохоронного органу про невиконання рішення суду, що фактично й було зроблено відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача можливості вчинення альтернативних дій, крім прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови від 01.04.2020 про закінчення виконавчого провадження ВП №59800413 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови.

Натомість, позивачем не доведено протиправність оскаржуваної постанови.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко