Справа № 580/4411/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

12 жовтня 2020 року Справа № 580/4411/20

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу Міністерства юстиції України №3242/5 від 18.09.2020 «Про задоволення скарги», яким анульовано доступ державному реєстратору виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити доступ державному реєстратору виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить:

- постановити ухвалу, якою забезпечити позов, шляхом зупинення дії індивідуального акту, а саме зупинити дію п. 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України №3242/5 від 18.09.2020 «Про задоволення скарги», а також заборонити Державному підприємству «Національні інформаційні системи» вчиняти будь-які дії щодо анулювання доступу державному реєстратору виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державногореєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що наказом Міністерства юстиції України №3242/5 від 18.09.2020 «Про задоволення скарги» анулювано доступ державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатами розгляду та задоволення скарги Черкаської міської ради. Виконання наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Позивач вважає наказ необґрунтованим, протиправними та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням процедури прийняття та розгляду скарги, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

Позивач звертає увагу суду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, а також є очевидними ознаки протиправності наказу Міністерства юстиції України №3242/5 від 18.09.2020 та порушення прав, свобод або інтересів позивача.

Крім того, у випадку не зупинення дії вказаного наказу позивач буде позбавлений можливості здійснювати свою діяльність, що завдасть шкоди матеріального характеру.

Також, позивач зазначає, що згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Однак, як вбачається з наказу Міністерства юстиції України №3242/5 від 18.09.2020, питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у державного реєстратора Міністерством юстиції не вирішувалось.

Вказане, в свою чергу свідчить про існування очевидних ознак порушення прав та інтересів д позивача як державного реєстратора.

Також позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, суддя виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Способи забезпечення позову та особливості їх застосування визначені у ст. 151 КАС України.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Надаючи правову оцінку доводам заявника щодо наявності підстав, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, слід за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Разом з тим, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу або іншим особам, здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивача, як ініціатора клопотання.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що позивачем не наведено доводів, які б вказували на очевидну протиправність оскаржуваного наказу, оскільки сам позивач обґрунтовує протиправність оспореного наказу лише з посиланням на порушення процедури розгляду скарги.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень це прийняття ним таких рішень, які не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Разом з тим, фактична протиправність чи правомірність відповідних рішень або дій підлягає встановленню судом за наслідками розгляду та вирішення адміністративного позову по суті заявлених позовних вимог.

Позивачем не обґрунтовано того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, про які він зазначає у заяві, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також позивач не довів того, що наказ є актом індивідуальної дії може порушувати права третіх осіб, які звернулись до державного реєстратора з метою вчинення реєстраційних дій.

Крім того, забезпечення позову в такий спосіб, на який вказує заявник, з підстав на які він посилається, фактично є вирішенням спору по суті заявлених позовних вимог, оскільки у межах адміністративного позову, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду буде вирішуватися спір щодо правомірності та обґрунтованості наказу Міністерства юстиції України №3242/5 від 18.09.2020.

З огляду на зазначені обґрунтування заяви та вказані правові норми, суд прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 154, 241, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення та п. 15.5 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Суддя В.В. Гаращенко