Справа № 127/18390/20
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/331/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, у якому просив скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради №467 від 31.07.2020 року.

Позов мотивований тим, що 17.03.2020 року на позивача було складено протокол серії ВА №000630 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. 31.07.2020 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради винесено постанову №467 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1360 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Позивач вважає постанову №467 від 31.07.2020 року протиправною, оскільки вважає, що в його діях немає жодних ознак правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Так, 17.03.2020 року в м. Вінниці по вул. Мури, 18 він керуючи автомобілем ГАЗ 3302, днз НОМЕР_1 , не врахував кут нахилу аварійної електроопори, що була нахилена на проїзну частину дороги, пошкодив її, після чого уламки від електроопори пошкодили автомобіль Шевроле Каптіва, днз НОМЕР_2 , який був припаркований поблизу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 06.04.2020 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Позивач вважає, що вищевказана електроопора перебувала в аварійному стані, була пошкодженою, нахилена на проїзну частину, жодних обмежувальних знаків щодо проїзду автотранспорту повз неї на вул. Мури не встановлено. Вказані обставини не були дослідженні відповідачем та, на думку позивача, спростовують вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що жодних доказів вчинення ним правопорушення матеріали адміністративної справи не містять. Окрім зазначеного, позивач зазначає, що відповідач розглянув справу в його відсутність, належним чином не повідомивши позивача про час, дату, місце розгляду адміністративного матеріалу, чим позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Так само, в позові позивач зазначає, що постановляючи оскаржувану постанову відповідач не вказав, якими саме діями позивач допустив порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів, не встановив ступінь його вини та не визнав в резолютивній частині постанови вину позивача, а лише обмежився накладенням на нього адміністративного стягнення, що не відповідає вимогам КУпАП. Крім того, в позові позивач зазначає, що на час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення №467 від 31.07.2020 року строк притягнення особи до адміністративної відповідальності сплинув.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2020 року було відкрито провадження у справі, витребувано з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов та матеріали справи про адміністративне правопорушення, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, до суду не надав.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідач вдруге в судове засідання не з`явився, представник відповідача Никонюк О.В. надав до суду клопотання, в якому просив в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити без участі представника відповідача

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справі за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 17.03.2020 року головним інспектором КП «Муніципальна варта ВМР» складено протокол №000630 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, в якому зазначено, що 17.03.2020 року о 15.35 год. по вул. Мури навпроти будинку №18 водій транспортного засобу «Газель» білого кольору, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не впорався з керуванням, в результаті чого пошкодив електроопору, що є елементом благоустрою м. Вінниці (а.с. 14).

31.07.2020 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради прийнято постанову №467, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1360 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, в позовній заяві зазначає, що пошкоджена ним під час проїзду по вулиці Мури, 18 електроопора перебувала в аварійному стані, пошкоджена, нахилена на проїзну частину, жодних обмежувальних знаків щодо проїзду автотранспорту повз неї на вул. Мури не встановлено, однак вказані обставини не були дослідженні відповідачем та, на думку позивача, спростовують вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Суд критично ставиться до посилання позивачем на вказані обставини та не приймає їх до уваги, оскільки жодних доказів зазначених обставин позивачем суду представлено не було.

На переконання суду, оскільки саме позивач посилається на обставини аварійності електроопори, саме ним мають бути доведені вказані обставини. (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Окрім наведеного в позові позивач зазначає, що, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач не вказав, якими саме діями позивач допустив порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів, не встановив ступінь його вини та не визнав в резолютивній частині постанови вину позивача, а лише обмежився накладенням на нього адміністративного стягнення, що не відповідає вимогам КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КупАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що відповідачем перед судом не доведено обставин врахування під час винесення оскаржуваної постанови характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, оскільки відповідачем не представлено суду матеріалів, на підставі яких ним було прийнято оскаржуване рішення.

Позивач як одну з підстав скасування оскаржуваної постанови зазначає те, що відповідачем не було повідомлено його про час, дату, місце розгляду адміністративного матеріалу, розглянуто питання притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, чим позбавлено можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

З приводу зазначеного суд дійшов наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ст. 152 КУпАП.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та забезпечити особі можливість захисту від висунутого обвинувачення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене та враховуючи ненадання відповідачем на ухвалу суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд не може прийти до висновку, що позивача було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідачем перед судом не доведено факту дотримання при притягненні позивача до адміністративної відповідальності визначеної законом процедури.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Крім того, ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.6 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем не наведено та не надано суду належних доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення та неправомірність заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, постановою по справі про адміністративне правопорушення відбулося із порушенням процедури, встановленої законом, що призвело до порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП).

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Разом з тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише у межах строків, регламентованих статтею 38 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою від 31.07.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, 17.03.2020 року, тобто через 4,5 місяці після складення протоколу про вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на час розгляду відповідачем справи та винесення постанови сплинув строк накладення адміністративного стягнення, а відтак відповідач безпідставно розпочав провадження у справі про адміністративне правопорушення та необґрунтованого виніс постанову від 31.07.2020 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право з поміж іншого - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП закрити.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 33, 152, 245, 247,251, 268, 276, 283, 287-287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 5-6, 9, 72-73, 75, 77, 139, 143, 241-242, 244-245 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №467 від 31.07.2020 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 гривень на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.152 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 420,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: