Справа № 160/12392/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
05.10.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Київської міської державної адміністрації, Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_2 про встановлення наявності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, визнання протиправними дії, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним акту.
- зупинити дію актів, документів чи інформації, які створено Міністерством соціальної політики України за результатом скарг ОСОБА_1 БЛ-9834552 від 28.10.2019 за № 167/0-113-19 від 05.11.2019, БЛ-9841580 від 30.10.2019 за № 167/0-113-19 від 05.11.2019, БЛ-9815291 від 22.10.2019 за № 2305/0/112-19/202, БЛ-10069525 від 26.12.2019 за № 70/0/112-19/202, задля негайного поновлення та забезпечення особистих немайнових прав безробітної ОСОБА_2 та пенсіонера ОСОБА_1 на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля, у відповідності із частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України та статті 19 Контитуції України, та заборонити Кабінету Міністрів України та Міністерству соціальної політики України, при повторному розгляді вказаних скарг, порушувати дію закону України "Про звернення громадян";
- зупинити дію актів, документів чи інформації, які створено Київською міською державною адміністрацією від 03.06.2020 (без номера) за результатом скарги ОСОБА_2 БЛ-10683992 від 22.05.2020, задля негайного поновлення та забезпечення особистих немайнових прав безробітної ОСОБА_2 на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля, у відповідності із частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України та статті 19 Конституції України, та заборонити Кабінету Міністрів України та Київській міській державній адміністрації, при повторному розгляді вказаних скарг, порушувати дію закону України "Про звернення громадян" та частину 1 статті 276 цивільного кодексу України.
Перевіривши подану заяву про забезпечення позову та доводи наведені в ній, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Крім того, згідно з ч. 4 ст. 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Судом встановлено, що до поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених чинним законодавством України порядку і розмірі.
У поданій заяві про забезпечення позову міститься клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору за подання заяви про забезпечення позову перевищує 5 відсотків доходу заявника за 2019 рік.
Щодо клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору, суд виходить з того, за приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання вищезазначеної заяви про забезпечення позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір", а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 № 2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
При цьому, судом враховується і те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Разом з тим, слід зазначити, що ОСОБА_1 до позовної заяви додав довідку про доходи № НОМЕР_1 , в якій зазначено, що останній за період січень 2019 - лютий 2020 отримав пенсію у загальному розмірі 36 542,14 грн.
Отже, 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік складає 1 827,11 грн.
Згідно з пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року 2 102,00 грн.
Отже, у 2020 році за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 630,60 грн. (0,3 х 2 102,00 грн.).
Враховуючи, що розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 , підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору з цих підстав також відсутні.
За викладених обставин, судом встановлено відсутність законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Таким чином, судом встановлено, що на порушення вимог ч. 4 ст. 152 КАС України до заяви про забезпечення позову не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Приписами ч. 7 ст. 154 КАС України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що заяву про забезпечення позову подано з порушенням вимог ст. 152 КАС України, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.
Керуючись ст.ст. 152, 154, 243, 248 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко