Справа № 220/1338/20
Суддя: Яненко Г. М.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1338/20
Номер провадження № 2-а/220/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

з участю секретаря судового засідання - Демішева О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Кузнєцовою Оксаною Петрівною, до інспектора СРПП № 3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, Зайцева Дмитра Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2020 р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову БАА № 249365 від 06.08.2020 р. про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 121 КпАП України .

В обґрунтування поданого позову посилається на те, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної відповідачем, на нього накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Дану постанову вважає незаконною, оскільки правопорушення не вчиняв, докази на підтвердження недотримання ним ПДР відсутні, розгляд справи фактично не проводився, порушено вимоги ч. 3 ст. 258, ст. 283, 245, 278, 256 КпАП України та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року. Крім того, вважає що правопорушення, на яке посилався відповідач «керування автомобілем на якому відсутній склоочисник посеред полів вітрового скла» не утворює об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки це не забороняє експлуатацію транспортного засобу.

Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач та його представник адвокат Кузнєцова О.П. надали письмову заяву, у якій просили справу розглядати без їх присутності, позовні вимоги підтримали.

Від відповідача на адресу суду надійшла заява, згідно якої начальник Кальміуського ВП ГУ НП в Донецькій області зазначив, що оригінал спірної постанови надати не має можливості так як постанова направлена на виконання до Великоновосілківського відділу ДВС, крім того разом з заявою стороною відповідача направлений фотознімок автомобілю "КАМАЗ", д.н. НОМЕР_1 з відсутнім центральним склоочисником на лобовому склі.

Відтак суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, враховуючи їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи та заяву позивача, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 31.4.4 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила № 1306), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, крім іншого і якщо - не працюють склоочисники.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

За приписами ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Наданий стороною відповідача фотознімок не доводить, що на автомобілі "КАМАЗ", д.н. НОМЕР_1 не працюють склоочисники, а відсутність центрального склоочисника не є беззаперечною обставиною яка забороняє керування даним автомобілем. За експлуатаційними вимогами автомобіль «КАМАЗ» 53229 (згідно копії технічного паспорту долученого до матеріалів справи а.с. 8), не обладнується третім склоочисником. Крім того фотознімок, наданий відповідачем, не містить дати та місця його виготовлення, тобто не може бути прийнятий судом беззаперечно, як пов`язаний з подіями описаними у спірному протоколі.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП № 3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Зайцевим Дмитром Олександровичем від 06.08.2030 р. у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 249365, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 06.08.2020 року о 08:50 год. керуючи транспортним засобом КАМАЗ 53229, реєстраційний номер НОМЕР_1 , RJGEL AWE 18, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належним ФГ «Поляна-Агро», в Донецькій області а/д Красна поляна, керував автомобілем КАМАЗ р/н НОМЕР_1 , на якому відсутній склоочисник посеред полів вітрового скла, чим порушив п. 31.4.4. а ПДР України

Суд звертає увагу, що графа постанови «до постанови додаються» є не заповненою, з чого можна зробити висновок, що будь-які докази адміністративного правопорушення, у тому числі й показання свідків, відсутні. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Отже, єдиним доказом скоєного ОСОБА_1 правопорушення, є постанова про адміністративне правопорушення, яка й оскаржується позивачем, а тому її зміст не можна враховувати, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КпАП України.

Надання доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, які не зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Натомість позивачем до позову будо додано копії протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу № 00863-01701-19 складеного 31.10.2019 року ТОВ «ЗАХІДСТАНДАРТ СИСТЕМА» відповідно до якого транспортний засіб марки KOGEL AWE 18 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 технічно справний, а також № 00863-01702-19 від 31.10.2019 року на транспортний засіб марки КАМАЗ 53229 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з аналогічним висновком про справність транспортного засобу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до інспектора СРПП №3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Зайцева Дмитра Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 249365 від 06.08.2020 р., прийняту інспектором інспектора СРПП № 3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Зайцевим Дмитром Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красна Поляна, Великоновосілківського району Донецької області, до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КпАП - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яненко