Справа № 440/4294/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4294/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Удовіченка С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області/відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області від 03 квітня 2020 року № Ф-10542-51/3171 про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 11016,72 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , шляхом виключення операції щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування за 2019 рік на суму 11016,72 грн.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку, крім того, отримує пенсію за віком. При цьому позивачем, як особою яка звільнена від сплати єдиного соціального внеску, помилково подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску по формі № Д5 за 2019 рік, у якому самостійно визначено суму до сплати. Після отримання вимоги контролюючого органу про сплату боргу позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про помилкове подання звіту із зазначенням суми сплати ЄСВ. Крім того, стверджував, що договір про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

02 вересня 2020 року від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що позивачем самостійно визначено розмір єдиного внеску (а.с. 44-46).

У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог та стверджував, що не являється платником єдиного внеску (а.с. 62-68).

29 вересня 2020 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив в якому зазначав на правомірності податкової вимоги від 03 квітня 2020 року № Ф-10542-51/3171 (а.с. 73).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 18 січня 2002 року, номер запису 2 001322 та є платником єдиного податку 2 групи (а.с. 14-16).

ФОП ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_1 від 04 березня 2013 року (а.с. 12).

10 лютого 2020 року ФОП ОСОБА_1 подано до Кременчуцької ДПІ Кременчуцького управління ГУ ДПС у Полтавській області "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" Форми № Д5 (річна), у якому самостійно визначено суму єдиного внеску за 2019 рік в розмірі 11016,72 грн (а.с. 17-18).

Згідно Квитанції № 2 документ доставлено до Головного управління ДПС у Полтавській області та прийнято 10 лютого2020 року, з присвоєнням реєстраційного номеру НОМЕР_2 (а.с. 19).

03 квітня 2020 року ГУ ДПС у Полтавській області сформовано вимогу № Ф-10542-51/3171, якою ФОП ОСОБА_1 нараховано суму боргу зі сплати єдиного внеску в розмірі 11016,72 грн (а.с. 21).

07 травня 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС у Полтавській області із скаргою у якій просив скасувати вимогу від 03 квітня 2020 року № Ф-10542-51/3171 та внести зміни до інтегрованої картки платника податків (а.с. 23-24).

Листом від 01 червня 2020 року ГУ ДПС у Полтавській області повідомило ФОП ОСОБА_1 , що у разі самостійного визначення платниками бази нарахування єдиного внеску, оплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах. Письмове звернення від платника щодо визнання Звіту не чинним, немає законодавчих підстав, оскільки п. 16 розділу ІІ Порядку формування та подання страхувальниками Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 14 квітня 2015 року № 435, визначено, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник (а.с. 26-27).

22 червня 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою у якій також просив скасувати вимогу ГУ ДПС у Полтавській області від 03 квітня 2020 року № Ф-10542-51/3171 та внести зміни до інтегрованої картки платника податків (а.с. 29-30).

Рішенням Державної податкової служби України від 15 липня 2020 року № 22390/6/99-00-06-03-01-06 скаргу позивача залишено без розгляду (а.с. 33-34).

Позивач, вважаючи, що його права порушенні, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, визначає Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI).

За пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У відповідності до частини четвертої статті 4 Закону №2464-VI (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аргументуючи вищевикладене, суд зазначає, що фізичні особи-підприємці, звільняються від сплати єдиного внеску за себе за умови, якщо вони є пенсіонерами за віком та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу з часу досягнення ними віку з якого призначається пенсія за віком або за умови якщо вони є інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу - з моменту настання вказаних обставин.

Принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням визначено Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтею 1 якого визначено, що пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначається, зокрема, такий вид пенсії як пенсія за віком.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_1 від 04 березня 2013 року (а.с.12).

Таким чином, у позивача настали обставини за якими останній, звільняється від сплати за себе єдиного внеску, окрім випадку його добровільної участі в системі загальнообов`язкового страхування.

Порядок нарахування, обчислення i добровільної сплати єдиного внеску, врегульований статтею 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Так, частиною першою статті 10 Закону № №2464-VI визначено, що платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, зокрема є особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону №2464-VI (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною сьомою статті 10 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів відмовляє в укладенні договору про добровільну участь у разі, якщо особа: підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; не відповідає іншим вимогам, визначеним частиною першою цієї статті; подала неповні або недостовірні відомості; раніше уклала договір про добровільну участь, дія якого не припинена або за яким не виконано передбачені договором умови; бажає укласти договір на строк менше одного року. В інших випадках відмова в укладенні договору про добровільну участь не допускається.

Листом ГУ ДПС у Полтавській області від 10 серпня 2020 року № ФОП/Адвокат/К/5639/16-31-33-02-13 зазначено, що ФОП ОСОБА_1 до Кременчуцького управління ГУ ДПС у Полтавській області заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не подавав, договір не укладався (а.с. 69).

Тобто, позивач у добровільному порядку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не перебував, а тому обов`язок сплачувати єдиний внесок у нього був відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, а тому вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області від 03 квітня 2020 року № Ф-10542-51/3171.

Щодо позовної вимоги ФОП ОСОБА_1 внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , шляхом виключення операції щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування за 2019 рік на суму 11016,72 грн, суд вважає передчасними, оскільки, відсутні підстави вважати, що податковий орган, за наслідком судового розгляду не відкоригує відомості в інтегрованій картці.

Тому позовні вимоги в частині внесення змін до інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , шляхом виключення операції щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування за 2019 рік на суму 11016,72 грн задоволенню не підлягають.

Таким чином позовну заяву слід задовольнити частково.

Відповідно до положень частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області від 03 квітня 2020 року № Ф-10542-51/3171 про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 11016,72 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення).

Суддя С.О. Удовіченко