Справа № 400/2405/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 р. № 400/2405/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток - Сервіс - Миколаїв", вул. Гмирьова, 6, м. Миколаїв, 54028

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2020 р. № 8, № 8,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток-Сервіс-Миколаїв» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - №8 від 14.01.2020р.,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області №8 від 14.01.2020р.

Ухвалою від 25.06.2020р. суд призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем безпідставно та незаконно. Позивачем до перевірки надані всі первинні та бухгалтерські документи, що підтверджують господарські взаємовідносини з контрагентами. Висновки відповідача викладені в Акті перевірки не відповідають дійсності та протирічать нормам чинного законодавства України.

Відповідач заперечував проти позову та вказав у відзиві, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а також має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Товарно-транспортна накладна належить до первинної транспортної документації, застосування якої для всіх суб`єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов`язковим. Товарно-транспортна накладна є однією з підстав для відображення в обліку послуг перевезення вантажів, має статус первинного документа, головної метою якого є підтвердження факту перевезення. В ході перевірки відповідачем не було встановлено реального виробника (постачальника, імпортера) товарів, що свідчить про недостовірність інформації, зазначеної в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Також позивачем до перевірки не було надано всіх документів, що свідчать про фактичне походження товару , зазначеного в первинних документах, виписаних контрагентом -

постачальником на адресу позивача. Крім того, відповідачем встановлено, що відносно одного з контрагентів позивача - ТОВ «РАНЕК-НК» наявний вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.05.2019р. по справі № 490/8918/18, відповідно до якого особу, яка діючи умисно, не маючи наміру займатись підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету, створила фіктивне підприємство ТОВ «РАТЕК-НК», визнано винною та засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України. Також відповідачем при перевірці встановлено недостовірність у наданих до перевірки документах, оформлених ТОВ «РАТЕК-НК», у відповідних податкових періодах на адресу позивача. Рішення відповідача є обґрунтованими, а тому в задоволенні позову відповідач просив відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач у відзиві не навів жодного доказу нереальності здійснення господарських операцій між ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» та контрагентом ТОВ «Ратек-НК». У відзиві відповідач посилаючись на ст.71 та 74 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зазначає, що отримана контролюючим органом податкова інформація використовуюється для виконання покладених на контролюючі органи завдань. ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» не обмежує та не заперечує прав контролюючого органу збирати та використовувати отриману податкову інформацію, однак це не означає, що таке право здійснюється податковим органом у розріз з законодавством України. Податкова інформація це внутрішня база податкового органу, відповідно правомірність та правдивість внесеної до неї інформації перевірити не можливо. Така інформація не грунтується на безпосередньому аналізі первинних документів. Співставлення даних податкової звітності з базами автоматизованого контролю як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу, змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податковою обліку платника. Щодо посилання відповідачем у відзиві на кримінальне провадження, то на думку позивача, наявність кримінального провадження не свідчать про причетність ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» до злочинів зазначених у вироку суду. Жодних доказів причетності позивача до злочинів зазначених у вироку суду відповідач не надав. У відзиві на позовну заяву не наведено жодного належного доказу з цього приводу. Свою позицію позивач підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Суд розглянув справу в письмовому провадженні, зап наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» є юридичною особою, що зареєстрована в установленому законом порядку з 22.03.2002р., основним видом діяльності якої згідно КВЕД 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

На підставі направлень на перевірку виданих відповідачем від 12.11.2019р № 808/14-29-1 та від 12.11.2019р. № 809/14-29-1 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області в період з 12.11.2019р. по 18.11.2019р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ 4«Восток-Сервіс-Миколаїв» по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «Ратек-НК» () за січень-лютий 2017року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги, придбані у вищенаведеного контрагента-постачальника, з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства.

Направлення та наказ ГУ ДПС у Миколаївській області від 12.11.2019р. № 667 на перевірку вручені відповідачем особисто директору ТОВ 4«Восток-Сервіс-Миколаїв» Пономаренку М.О .

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки № 275/14-29-05-08/31946649 від 25.11.2019р., в якому зазначено, що ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» порушено вимоги:

п. 198.1, 198.3 ст.198, п.200.1, 200.2, ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на загальну суму ПДВ 126197,00грн., в тому числі: за січень 2017р. на суму ПДВ - 40 622,00грн.; за лютий 2017р. на суму ПДВ - 85 575,00грн.;

п.198.1, 198.3 ст.198, п.200.4, ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість всього на загальну

суму ПДВ 201,00грн., в тому числі: за лютий 2017 р. на суму ПДВ - 201,00грн.

Головним управлінням Державної податкової служби у Миколаївській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №8 від 14.01.2020р., яким ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 157746,25грн. з яких сума за податковим зобов`язанням 126197,00грн., сума за штрафними санкціями 31549,25грн.

- №8 від 14.01.2020р., яким до ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2017р. на 201,00грн.

Висновки контролюючого органу про порушення податкового законодавства, які стали підставою для прийняття вищезазначених податкових повідомлень-рішень, зроблені відповідно до акту перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Сервіс-Миколаїв» по взаємовідносинах з контрагентом постачальником ТОВ «Ратек-НК» за січень-лютий 2017р. та контрагентами покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги, придбані у вищезазначеного контрагента постачальника, з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість».

З такими висновками контролюючого органу викладеними в акті №275/14-29-05-08/31946649 від 25.11.2019р. та з вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погодився, тому звернувся до суду з відповідним позовом.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пункт 188.1 ст. 188ПК України визначає базу оподаткування податком на додану вартість, та зазначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів

Відповідно до п. 198.1 ст. 198ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 ст.198ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг;

Згідно п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків,

нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Виходячи з вимог ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою, пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п.200.2 ПК України).

Пункт 200.4 ст.200 ПК України визначає порядок відшкодування сум від`ємного значення розрахованого згідно з п.200.1 ПК України

ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», отримавши від контрагента товар, що підтверджується матеріалами справи, а саме первинним документами (договором, видатковими та податковими накладними), про які перевіряючими зазначено в акті перевірки, здійснивши оплату за отриманий товар та перевіривши наявність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, керуючись вимогами ст.198 ПК України, включило до складу податкового кредиту суми ПДВ, зазначені в податкових накладних.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 198 ПК України право на нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах здійснення господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що в акті перевірки не зазначено факту відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а навпаки зазначено, що податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. В акті перевірки (ст.10-12 акту) наведено реквізити податкових накладних виписаних та зареєстрованих ТОВ «Ратек-НК» в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв».

З вказаного випливає, що контрагент позивача - ТОВ «Ратек-НК» виписав та здійснив реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Тобто податковий орган в акті перевірки сам підтверджує факт реєстрації податкових накладних у ЄРПН і тим самим підтверджує, що ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» маючи зареєстровані в ЄРПН податкові накладні та сформувавши по ним податковий кредит, діяло у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Також в акті перевірки не зазначено про невідповідність чи порушення в оформленніпервинних документів. Вказане свідчить, по всі первинні документи за здійсненими з контрагентом ТОВ «Ратек-НК» господарськими операціями відповідають вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно, первинні документи складені за операціями з вищезазначеним контрагентом є підставою для бухгалтерського обліку зазначеної господарської операції та підставою для складання податкової звітності.

Зазначене вказує на те, що ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» не порушило, а навпаки виконало вимоги ПК України, зокрема п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п.200.1 ст.200 ПК України та вказує на неправомірність стосовно не визнання відповідачем податкового кредиту ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв».

Підставою для висновку податкового органу про порушення податкового законодавства з боку ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» зазначено нереальність здійснення господарських операцій. До такого висновку посадова особа контролюючого орагну, яка здійснювала перевірку дійшла на підставі податкової інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС. Тобто висновок про нереальність здійснення господарських операцій зроблено на підставі податкової інформації.

З зазначеного випливає, що висновки податкового органу викладені у акті перевірки зроблені на припущеннях і не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Слід зазначити, що посилання на податкову інформацію, отриману від інших податкових органів відносно можливих порушень податкового законодавства контрагентами, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів, оскільки не ґрунтується та не випливає з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, що перевіряється.

Співставлення даних податкової звітності з базами автоматизованого контролю, як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. В акті перевірки не зроблено жодного посилання на результати перевірок ТОВ «Ратек-НК» здійснених податковим органом.

Посилання перевіряючого в акті перевірки на податкову інформацію, яка в свою чергу, не містять фактичних даних, не може слугувати підставою для невизнання наслідків господарських операцій платника податків.

Крім того, суд звертає увагу на те, що застосування одних лише інформаційних баз даних податкового органу, відомості яких не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, та в подальшому можуть бути спростовані, відповідно не можуть бути використані в якості належних та єдиних доказів порушень вимог податкового законодавства платником податків.

Відповідно до пп.83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України податкова інформація є однією, але не єдиною та основною підставою для висновків під час проведення перевірок.

Таким чином, сама по собі наявність податкової інформації щодо контрагента ТОВ «Ратек-НК» може свідчити лише про можливі порушення ним норм Податкового кодексу України, цивільного та/чи господарського законодавства і саме лише самим контрагентом ТОВ «Ратек-НК», а не ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв».

Що стосується посилання в акті перевірки на кримінальне провадження та наявність вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.05.2019р. у справі №490/8918/18, яким особу засуджено за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, то суд зазначає, що наявність кримінального провадження не свідчать про відсутність реальності здійснення господарських операцій, адже

причетність ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» до злочинів зазначених у вироку суду не встановлена та не доведена.

Частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України встановлено покарання за фіктивного підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборон. і

Частиною 5 статті 27 Кримінального кодексу України передбачено, що пособником є осо ба, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.

Тобто, особу засуджено за співучасть, як пособника, у фіктивному підприємництві. Зло чин вчинено іншою особою, прізвище, ім`я та по-батькові такої особи у вищезазначеному виро ку не визначено.

Отже, суд зазначає, що вказаним вироком не встановлено ані фіктивності господарської діяльності самої юридичної особи ТОВ, ані фіктивності господарських операцій даного підприємства з позивачем. Протилежного відповідачем перед судом не доведено.

З урахуванням вказаного, вказаний вирок не має преюдиційного значення для даної адмі ністративної справи, та повинен оцінюватись в сукупності та взаємному зв`язку з іншими наяв ними доказами.

Аналогічні висновки висловлено у постанові від 02.07.2019р. Верховним Судому складі ко легії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 826/15215/15.

Що стосується посилань контролюючого органу в акті перевірки на ненадання позивачем документів під час перевірки, суд вважає за необхідно зазначити, що перед початком перевірки відповідачем було надано підприємству лист від 12.11.2019р. № 667, з вимогою надати документи.

Підприємством надано всі документи які просив перевіряючий, документи про відсутність яких він зазначив в акті перевірки відповідач не запитував, окрім товарно-транспортної накладної. Також підприємством до контролюючого органу було надано документи разом з запереченням на акт перевірки. Однак контролюючий орган їх до уваги не прийняв посилаючись на наявність вироку у кримінальній справі за ст.205 КК України.

Що стосується зазначення про ненадання довіреності про отримання товарно- матеріальних цінностей придбаних у контрагента, то суд зазначає таке.

Довіреність на отримання товарів не є документом, що підтверджує факт отримання товару.

Довіреність для підтвердження повноважень представника покупця не є обов`язковим документом - за умови, що її наявність не передбачена договором. Згідно умов договору №3001/17 від 05.01.2017р. укладеного з ТОВ «Ратек-НК», не передбачено надання довіреності при отриманні товару.

Довіреність не є первинним документом у розумінні п.1 ст.9 Закону №996 та п.2.1 Положення №88 і не фіксує факт здійснення господарських операцій. Тому відсутність довіреності не може свідчити про нереальність операції.

Крім того, відсутність довіреності не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних, про які вказав відповідач в акті перевірки, суд зазначає наступне.

Наявність чи відсутність товарно-транспортної накладної не свідчить про нереальність господарських операцій та відсутність факту отримання товару від контрагента. Наявність чи відсутність ТТН у товариства є лише дотриманням чи порушенням тільки правил перевезень автомобільним транспортом, що не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства.

Оскільки до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними, то відсутність товарно-транспортної накладної за наявності правильно оформленої податкової накладної не може впливати на податковий кредит платника податків.

Крім того, відповідно до умов договору №3001/17 від 05.01.2017р. пунктом поставки товару є м.Миколаїв вул.Гмирьова, 6. Вказане свідчить, що поставка здійснювалась за адресою ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» постачальником товару ТОВ «Ранет-НК» і за його рахунок. Оскільки позивач не поніс жодних витрат на доставку товару на підприємство, то відповідно відсутність ТТН не надає обґрунтованих підстав для висновку про відсутність факту транспортування товарів, оскільки документи первинного обліку на які перевіряючий посилається в акті перевірки, встановлюють виконання умов договору №3001/17 від 05.01.2017р. та підтверджують факт передачі товару від постачальника ТОВ «Ранет-НК» до ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв».

Крім того, нормами чинного законодавства не встановлено обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальниками правил оподаткування. Також ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання продавцем податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні. Посадовою особою контролюючого органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено та в акті перевірки не зафіксовано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що існує певна процедура реєстрації податкових накладних, запроваджена діючим законодавством.

Відповідно до положень п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200.1.3 і 200.1.9 статті 200.1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації І зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами таких перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) та відповідно до п.14 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно п.17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Згідно п.19 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Також, згідно п.201.1 ст.200.1 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Тобто, при реєстрації податкової накладної контролюючий орган здійснює масштабну перевірку. Якщо контролюючий орган в ході перевірки не знаходить порушень і податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків господарської операції та оцінки ступеня ризиків платника податків, серед яких є і перевірка номенклатури товарів, в такому випадку податкова накладна приймається до реєстрації та реєструється, а платнику податків надсилається засобами електронного зв`язку підтвердження про реєстрацію - квитанція.

Платник податків, якому надіслано Квитанцію, як підтвердження реєстрації податкової накладної, фактично пройшов перевірку законності формування податкового зобов`язання ним, як продавцем, та законність формування податкового кредиту його контрагентом-покупцем, який зазначений у зареєстрованій податковій накладній, а отже, неможливо припускати, що має місце незаконність дій або підміна номенклатури у платника податків, якого контролюючий орган вже перевірив та підтвердив законність цієї дії.

В акті перевірки не наведено фактів відмови в реєстрації, чи блокуванні реєстрації податкових накладних складених ТОВ «Ратек-НК» за результатами поставки товарів ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв». Відповідно факт реєстрації податкових накладних складених ТОВ «Ратек-НК» за результатами поставки товарів ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» в Єдиному реєстрі податкових накладних не оспорюється контролюючим органом та вважається підтвердженим.

Таким чином, за умови перевірки контролюючим органом податкових накладних під час реєстрації та реєстрація таких податкових накладних, платник податків-покупець, за наявності належним чином оформлених первинних документів по господарській операції, не повинен вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару та відповідно зазнавати негативних наслідків, як то зменшення податкового кредиту чи позбавлення права на відшкодування ПДВ з бюджету.

Висновок про відсутність придбання товарів, які були продані ТОВ «Восток-Сервіс- Миколаїв» та податкові накладні по яким були зареєстровані в ЄРПН, було зроблено без перевірки підприємства продавця, що законодавством заборонено.

Крім того, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання.

В акті перевірки не зазначено жодного судового рішення, яке вступило в законну силу відносно ТОВ «Ратек-НК», та які б підтверджували факт порушення підприємствами податкового законодавства.

Відповідно подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, чи фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. ТОВ «Восток-Сервіс- Миколаїв» не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань.

Законодавство України зобов`язує платників податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Отже, платник податку несе самостійну відповідальність за недотримання норм чинного законодавства України. У відповідності до глави 11 Податкового кодексу України зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі і контрагентів.

Чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцями, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до Єдиного державного реєстру, за умови необізнаності покупця щодо такої.

Податкова відповідальність не може наступати коли відсутній склад податкового правопорушення, а саме: суб`єкт, об`єкт правопорушення, його об`єктивна та суб`єктивна сторона.

Жодних доказів наявності вини посадових осіб ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», чи їх обізнаності з протиправним характером діяльності контрагента ТОВ «Ратек-НК» в акті перевірки не наведено, а матеріалами справи не підтверджено.

З зазначеного випливає, що у випадку якщо податковий орган виявив порушення які допустив контрагент платника податків, то всі негативні наслідки такого порушення повинні бути застосовані до такого контрагента.

В даному випадку отримавши товар від контрагента, ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» виконало вимоги законодавства отримало товар, здійснило його оплату, а тому не може нести відповідальність за порушення, які можливо допустив контрагент. Саме «можливо», оскільки в акті перевірки не надано жодного доказу нереальності, недійсності дій та угод контрагента ТОВ «Ратек-НК».

Отже, суд приходить до того, що висновки відповідача про порушення законодавства з боку ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» є необгрунтованими, безпідставними, заснованими на припущеннях, та не підтвердженим жодним належним та допустимим доказом, а також не відповідають дійсним обставинам справи, що суперечать нормам податкового законодавства.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 11, частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належними доказами.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток - Сервіс - Миколаїв" (вул. Гмирьова, 6, м. Миколаїв, 54028, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області - №8 від 14.01.2020р.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №8 від 14.01.2020р.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток - Сервіс - Миколаїв" (вул. Гмирьова, 6, м. Миколаїв, 54028, ) судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов