Справа № 380/7338/20
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7338/20
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність т.в.о. начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Войтовича Андрія щодо надання неповної, вичерпної відповіді на запит від 09.07.2020 та порушення вимог ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації;

- зобов`язати т.в.о. начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Войтовича Андрія повторно розглянути по суті запит ОСОБА_1 від 09.07.2020 та надати вичерпну обґрунтовану відповідь за власним підписом.

Ухвалою від 15.09.2020 суддя відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.07.2020 ОСОБА_1 надіслав рекомендованим листом до начальника СВ Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Дідуха В.І. запит від 07.07.2020 щодо надання вичерпної інформації з приводу причин невідновлення трьох кримінальних проваджень. 29.08.2020 позивач отримав лист-відповідь від т.в.о. начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області А. Войтовича. Дана відповідь не містить повної вичерпної інформації, про яку запитував та надіслана з грубим порушенням строку розгляду запиту, передбаченого ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Саме ці обставини змусили звернутися ОСОБА_1 із позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності т.в.о. начальника СВ Залізнинчого ВП ГУНП у Львівській області А. Войтовича, який виконує адміністративні повноваження. Звертає увагу, що його запит від 09.07.2020 за формою відповідає вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України Про доступ до публічної інформації, тому відповідач повинен був розглянути його у порядку, встановленому статтею 20 цього закону, а саме надати відповідь у строк п`ять робочих днів з дня отримання запиту.

Представник відповідача подав клопотання від 15.10.2020 (вх. № 52991) про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Клопотання обґрунтоване тим, що запит ОСОБА_1 від 09.07.2020 не відповідає вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки запитуване не містить ознак публічної інформації, а стосується норм КПК України або Закону України "Про звернення громадян". Зазаначає, що публічною інформацією є те, що вже доступне для використання, а від ГУНП у Львівській області потрібно лише надати таку інформацію запитувачу. У той же час, ОСОБА_1 в запиті від 09.07.2020 бажає дізнатися причину невідновлення досудового розслідування в низці кримінальних проваджень, що жодного відношення до публічної інформації не має.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 в запиті від 09.07.2020 в основу своїх вимог ставить норми п. 4 ч. 2 ст. 39 КПК України, а саме те, що керівник органу досудового розслідування уповноважений вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим, тобто позивач фактично сам підтверджує, що звертається до керівника органу досудового розслідування з метою вплинути на діяльність слідчих у кримінальних провадженнях № 0000014, № 00002703 та № 0001305.

Вказує, що запитувана інформація міститься в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Закон "Про доступ до публічної інформації", гарантуючи доступ до публічної інформації, не може слугувати альтернативним способом отримати інформацію, режим доступу до якої є предметом спеціального правового регулювання. Порядок розгляду запиту ОСОБА_1 від 09.07.2020 встановлений кримінальним процесуальним законодавством, а сфера дії Закону України "Про доступ до публічної інформації" на такий запит не поширюється.

Зазначає, що ОСОБА_1 адресував свій запит напряму керівнику органу досудового розслідування - начальнику слідчого відділу залізничного ВП ГУНП у Львівській області, що узгоджується зі ст. 38 КПК України, адже органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є слідчі підрозділи органів Національної поліції. Таким чином, перевірка правомірності дій/бездіяльності керівника органу досудового розслідування за заявою учасника кримінального провадження не може здійснюватися в порядку адміністративного судочинства. Адміністративний суд не може розглядати цей спір по суті та давати оцінку повноті/своєчасності реагування керівника органу досудового слідства на запит учасника кримінального провадження, оскільки ці правовідносини є кримінально-правовими.

При постановленні ухвали суд виходить з такого.

09.07.2020 (надісланий засобами поштового зв`язку 09.07.2020) ОСОБА_2 звернувся до начальника СВ Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Дідуха В.І. з запитом (вх. № О-425 від 13.07.2020), в якому: просив надати йому обґрунтовану, вичерпну інформацію про причини невідновлення кримінальних проваджень: № 0001305 від 01.05.2014; № 0002703 від 29.08.2013;0000014 від 19.12.2012, де постановою заступника керівника ЛМП № 2 Бабія від 16.05.2018, ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 10.05.2018 усправі № 462/5220/15-к та ухвалою судді від 10.05.2018 у справі № 462/8233/14-к скасовано постанови слідчого ОСОБА_4 про закриття даних кримінальних проваджень, що є обов`язком начальника СВ Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 згідно з п. 4 ч. 2 ст. 39 КПК України.

Листом-відповіддю т.в.о. начальника слідчого відділу Войтовичом А. від 12.08.2020 № 8519/38/02-20 «Про розгляд запиту», повідомлено що у слідчому відділі Залізничного відділу поліції розглянуто запит щодо стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0000014, 0002703 та 0001305. В ході розгляду даного запиту встановлено, що згідно з відомостями, які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у зазначених кримінальних провадженнях станом на 12.08.2020 відновлене. Проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 доручено слідчому Залізничного відділу поліції ОСОБА_6 , а у кримінальних провадженнях № 0002703 та № 0001305 12.08.2020 прокурором визначено підслідність за підрозділом дізнання Залізничного відділу поліції.

Згідно з статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р№ 2939-VI (далі Закон № 2939) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 2939 цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 19 Закону № 2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

У пункті 5 ст. 19 Закону № 2939 вказано, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96), .

Статтею 1 Закону України Про звернення громадян визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення

Відповідно до ст. 2 Закону України Про звернення громадян, законодавство України про звернення громадян включає цей Закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону (стаття 2);

Статтею 3 Закону України Про звернення громадян визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (стаття 3);

Відповідно до ст. 12 Закону України Про звернення громадян, дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним […] законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України Про судоустрій і статус суддів та Про доступ до судових рішень, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України Про запобігання корупції, Про виконавче провадження.

Як вбачається зі змісту запиту ОСОБА_1 від 09.07.2020 то такий ані за формою, ані за своїм змістом не є запитом на публічну інформацію, подання якого передбачено статтею 19 Закону № 2939 чи заявою/скаргою в розумінні Закону № 393/96.

Так, заявник не посилався в запиті від 09.07.2020 на Закон № 2939, як на підставу свого звернення, тому його твердження в позові про те, що запит від 09.07.2020 відповідає вимогам Закону № 2939 є помилковим.

Крім того, ОСОБА_1 будучи учасником низки кримінальних проваджень, розпочатих за його заявами про злочин, в листі від 09.07.2020 фактично скаржився керівнику органу досудового розслідування на бездіяльність слідчих.

Перевірка керівником органу досудового розслідування скарг заявника на бездіяльність слідчих на стадії досудового розслідування кримінального провадження, а також порядок оскарження дій/бездіяльності слідчих регламентуються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 глави 4 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.

Суд дійшов висновку, що Закон № 2939, гарантуючи доступ до публічної інформації, не може слугувати альтернативним способом отримати інформацію, режим доступу до якої є предметом спеціального правового регулювання.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є юридичним фактом, з яким процесуальний закон пов`язує початок досудового розслідування. Ці правовідносини регулює, зокрема, КПК України та підзаконні акти, видані на підставі та на його виконання, тож отримувати доступ до інформації, яка здобута чи створюється в рамках досудового розслідування можна з дотриманням вимог спеціального для цих правовідносин законодавства.

Отже, перевірка правомірності дій/бездіяльності слідчих, керівника органу досудового розслідування за заявою учасника кримінального провадження не може здійснюватися в порядку адміністративного судочинства. Тому суд прийшов до висновку, що не може в порядку адміністративного судочинства розглядати цей спір по суті та давати оцінку повноті/своєчасності реагування керівника органу досудового слідства на скаргу учасника кримінального провадження щодо бездіяльності слідчих, оскільки ці правовідносини є кримінально-правовими.

При прийнятті цього рішення суд також враховує те, що Верховним Судом було роз`яснено ОСОБА_1 процесуальний порядок вирішення його скарг/позовів щодо правомірності дій/бездіяльності посадових осіб органів досудового розслідування, регламентованих КПК України. Так, Велика Палата Верховного Суду постановою від 03.04.2019 у справі № 813/1595/18 залишила без змін ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі від 27.04.2018 № 813/1595/18, якою ОСОБА_1 роз`яснено, що такий спір має розглядатись судом в порядку, визначеному нормами КПК.

Відповідно до пункт 1 частини першої статті 238 КАС України адміністративний суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням того, що даний спір належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, провадження в адміністративній справі слід закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у адміністративній справі № 380/7338/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до місцевого загального суду чи прокурора зі скаргою в порядку кримінального судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено 15.10.2020.

Суддя Кедик М.В.