Справа № 620/4567/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
16 жовтня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/4567/20

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. перевіривши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про стягнення матеріальної шкоди,

У С Т А Н О В И Л А:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VІ «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону №3674-VІ судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону №3674-VІ встановлено, що за подання до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень, юридичною особою адміністративного позову: немайнового характеру - ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до статті 7 Закону України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн.

Таким чином за подання юридичною особою до суду адміністративного позову, який містить вимогу майнового характеру(26 571,21 грн.), ставка судового збору становить 2102,00 грн.

Отже позивачу за подання до суду даного адміністративного позову, який містить одну вимогу майнового характеру необхідно сплатити судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Поряд з цим, у ході ознайомлення із позовною заявою та доданими до неї документами, судом виявлено, що останні не містять квитанції про сплату судового збору або копії документа, належним чином засвідченого, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому позивачем 13.10.2020 подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору. Позивач зазначає в клопотанні що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. По даній справі позивачем подано заявку до структурного підрозділу центрального апарату Міноборони для виділення коштів для сплати судового збору, але процедура виділення коштів є тривалою. У зв`язку з важким фінансовим становищем та відсутністю грошових коштів на рахунках, позивач наразі не може здійснити оплату судового збору, у зв`язку з чим, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі.

Вирішуючи вказане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити, що клопотання в порядку правових норм Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI(далі - Закон №3674-VI) і КАС України має бути вмотивованим, а наведені в ньому доводи - підтверджені відповідними доказами.

Так, статтею 8 Закону №3674-VI передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться і у частині 1 статті 133 КАС України.

Тобто положення наведених правових норм покликані забезпечити безперешкодний доступ особи до правосуддя, незважаючи на її майновий стан, а також гарантувати право на судовий захист усіх осіб, які такого потребують, але через певні фінансові (матеріальні) фактори, складнощі постійного або тимчасового характеру, не можуть оплатити судові витрати повністю або частково у строк та в обсязі, встановлені чинним законодавством України.

Разом з тим, вищевказані правові норми Закону №3674-VI та КАС України не передбачають відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк юридичній особі.

Отже Військовій частині НОМЕР_1 необхідно сплатити судовий збір у сумі 2102,00 грн. (Реквізити для сплати з 01.01.2020: рахунок UА4025002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Крім того, з тексту адміністративного позову вбачається, що позивач знав про завдання відповідачем матеріальної шкоди у вигляді втрати інвентарного речового майна та речового майна, термін носіння якого не закінчився, станом на момент складання довідок-розрахунків № 744 та № 745 від 01.11.2017.

Так, частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У свою чергу частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як випливає із висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30.09.2019 у справі № 340/685/19, спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини 5 статті 122 КАС України.

Дані правові висновки Верховного Суду також застосовуються і до даної справи.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За приписами частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд враховує, що оскільки позовні вимоги пов`язані з проходження позивачем публічної служби, то позовна заява подана поза межами місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, що є недоліком позовної заяви та створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

При цьому позивачем не додано до адміністративного позову заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Також, частиною 3 статті 55 КАС України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов підписано командиром Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , разом з тим не додано до адміністративного позову доказів на підтвердження його повноважень на підписання позову від імені позивача.

У свою чергу, згідно з частинами 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява Військової частини НОМЕР_1 має бути залишена без руху та позивачу встановлено п`ятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду: оригіналу документу про сплату судового збору у належному розмірі; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску, а також доказів на підтвердження повноважень полковника Д. Храпач на підписання позову від імені позивача.
Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк, з дня отримання зазначеної ухвали суду, для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, у встановлений судом строк, відповідно пункту 1 частини 4 до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею і згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Падій