Справа № 826/21823/15
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Бібко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельна інспекції України, третя особа: ЖБК «Осінній», Обслуговуючий кооператив «ЖБК «ЖИЛ-КА-БУД» про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельна інспекції України, третя особа: ЖБК «Осінній» про:

- визнання протиправними дій щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкту до експлуатації №КВ 06 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1";

- скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкту до експлуатації №КВ 06 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 ".

В обґрунтування позову зазначено, що земельна ділянка АДРЕСА_2 використовується не за цільовим призначенням шляхом будівництва багатоповерхового будинку у загрозливій близькості до одноповерхових будинків, чим, на думку позивачів, порушено статті 20, 21, 40, 103, 152 Земельного кодексу України, статті 5, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**). Також позивачі вказують на порушення порядку ведення будівельних робіт, оскільки забудова здійснювалася без дозвільних документів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року даний адміністративний позов - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачі звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції скаржники зазначили, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, є такою що порушує права позивачів на справедливий суд, не робить висновків із наданих суду доказів, у тому числі свідчень свідків, суд у своїх правових висновках застосував документи, яких ніколи не було у цьому спорі, некоректно визначив послідовність та строковість прийняття відповідачем адміністративних рішень щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, суд ухилився від повного розгляду позовних вимог в частині скасування реєстрації спірної декларації, що вцілому призвело до неправильних висновків та незаконного рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року було залучено до участі у справі Обслуговуючий кооператив «ЖБК «ЖИЛ-КА-БУД» у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року було відмовлено Державній архітектурно-будівельній інспекції України у зупиненні провадження у справі до завершення ліквідаційної процедури Інспекції та встановлення її правонаступників.

13 жовтня 2020 року напередодні засідання Обслуговуючий кооператив «ЖБК «ЖИЛ-КА-БУД» подав відзив на апеляційну скаргу позивачів, в якому заперечив проти її задоволення. Зазначив, що на момент прийняття Наказу «Д» про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 05 квітня 2013 року №КВ 22 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1 » (із змінами) у відповідача були відсутні повноваження на прийняття такого наказу. На момент реєстрації такої Декларації діяла ухвала Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2015 року про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року. Тобто, на момент прийняття об`єкту до експлуатації всі відомості, зазначені замовником, були достовірними.

Також 13 жовтня 2020 року було подано додаткові пояснення позивачами.

Відповідно до ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Київської міської ради «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» від 27 жовтня 2005 року № 356/3817 земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_1 передана ОСОБА_3 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Київської міської ради від 16 березня 2006 року № 245/3336 земельна ділянка площею 0,08 га по АДРЕСА_2 передана ОСОБА_4 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2012 року ОСОБА_3 продано земельну ділянку площею 0,1003 га по АДРЕСА_1 ОК «ЖБК Осінній».

На підставі договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2014 року ОСОБА_4 передано в короткострокову оренду земельну ділянку площею 0,0800 га по АДРЕСА_2 ОК «ЖБК Осінній».

Відповідно до Висновку Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації від 25 жовтня 2004 року № 19-9917 щодо використання земельної ділянки, наявних містобудівних обмежень та умов, які мають враховуватись при затвердженні проекту відведення земельної ділянки, встановлено, що містобудівна характеристика ділянки така: відповідно до Генерального плану розвитку міста, затвердженого рішенням Київради від 28 березня 2002 року № 370/1804, територія за функціональним призначенням належить до території малоповерхової садибної забудови, об`єктом забудови за адресою: АДРЕСА_1 є індивідуальний житловий будинок, господарські будівлі та споруди.

05 квітня 2013 року за № KB 22 Інспекцією ДАБК у м. Києві зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана Декларація про початок виконання будівельних робіт об`єкту будівництва за кодом « 1122.1» (будинок масової забудови) постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року скасована.

Наказом Департаменту від 20 лютого 2015 року № 25 "Д" (на виконання вказаних судових рішень) скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 05 квітня 2013 року № КВ 22 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1 » (із змінами) забудовник - Обслуговуючий кооператив «ЖБК Осінній». Згідно висновку постанови від 03 листопада 2014 року, причиною скасування Декларації про початок виконання будівельних робіт було внесення до неї заздалегідь недостовірних даних та використання земельної ділянки всупереч встановленому цільовому призначенню (будівництво багатоповерхового багатоквартирного будинку масової забудови замість індивідуального одноквартирного будинку).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 27 січня 2015 року за клопотанням ОК «ЖБК «Осінній» виконання постанови Окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року зупинено. При цьому, у задоволенні клопотання т.о. ОК ЖБК «Осінній» щодо скасування наказу Департаменту від 20 січня 2015 року № 25 "Д" про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт ухвалою Вищого адміністративного суду від 27 січня 2015 року - відмовлено.

В подальшому, 28 квітня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №КВ 06 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1".

Таким чином, на переконання позивачів, на час, реєстрації спірної Декларації про готовність об`єкта до експлуатації була скасована Декларація про початок виконання будівельних робіт.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 17 листопада 2016 року № К/800/3202/15 постанову Окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року залишено без змін.

Позивачі, вважаючи дії та рішення відповідача необґрунтованими та незаконними, а свої права порушеними, звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Приписами ч.1-3 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт; реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації; форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Прийняття об`єкта в експлуатацію визначено статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та форму декларації про готовність об`єкта до експлуатації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461).

Відповідно до ч.4 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видача (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Згідно пунктів 20, 21 Порядку № 461 Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Законом № 3038-VI і Порядком № 461 не передбачено перелік порушень установлених вимог, які мають наслідком повернення декларації на доопрацювання. Разом з тим, такі порушення як: створення об`єкту забудови з порушенням Генерального плану м. Києва, цільового призначення земельної ділянки, будівництво без належного проекту та за умови скасування документа, що дає право на початок виконання будівельних робіт, на думку колегії суддів, є порушенням установлених законодавством вимог.

Скаржником зазначено, що заявником було неправомірно заповнено пункт 10 спірної Декларації, до якого включено як підставу виконання будівельних робіт скасовану відповідачем на виконання судового рішення Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а також у пункті 8 цієї Декларації зазначено прізвище ОСОБА_5 як генерального проектувальника.

Так, у Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КВ 06 «Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 » відповідальною особою генерального проектувальника (проектувальника): головного архітектора (інженера) проекту, особи, що здійснює авторський нагляд визначено ОСОБА_5 .

Між тим, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та усно на судовому засіданні в якості свідка він підтвердив, що не здійснював проектування і авторський нагляд задекларованого 6-поверхового будинку, його ім`я включено у спірну Декларацію всупереч його волі. Однак, пояснив, що він залучався для розробки проекту для малоповерхового будинку по АДРЕСА_1 . Припустив, що його прізвище було включене до тексту спірної декларації як головний архітектор через те, що він на той час був єдиним в інституті архітектором, кваліфікаційний сертифікат якого дозволяв здійснювати завдання головного архітектора.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687) проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Проект об`єкта архітектури завіряється підписом і скріплюється особистою печаткою головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають кваліфікаційний сертифікат.

Тобто, наявність головного архітектора, повноваження якого підтверджені сертифікатом, є умовою створення проекту. Відсутність головного архітектора або відсутність затвердження проекту головним архітектором фактично має правовим наслідком відсутність проекту в цілому.

Відтак, свідчення ОСОБА_5 , в яких він заперечив свою роль і участь як головного архітектора проекту, фактично підтверджують відсутність проекту та безпідставність зазначення такого проекту у п. 9 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Також Законом № 3038-VI та Порядком № 461 не передбачено і не обмежено коло джерел, документів чи відомостей, якими встановлюється факт недостовірних даних, поданих замовником будівництва. Відтак, такі факти можуть бути встановлені будь-яким документом, у тому числі рішенням компетентного органу, судовим рішенням.

Так, в даному випадку постановою Окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року, що набрала законної сили, скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт. Вказані судові рішення ухвалою Вищого адміністративного суду від 27 січня 2015 року хоч і були зупинені, але висновки судів не піддано сумніву.

На дату здійснення реєстрації спірної Декларації відповідач мав достовірні відомості про встановлене законодавством цільове призначення ділянки, вказаної у спірній Декларації та фактичне її використання та про порушення такого цільового призначення. Також відповідачу було відомо про відсутність у ОК «ЖБК «Осінній» дозвільних документів про початок виконання будівельних робіт, оскільки відповідач на виконання наведених вище судових рішень власним наказом скасував реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт.

Тобто в той час, коли в судовому порядку визнано протиправною та скасовано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 05 квітня 2013 року № КВ 22 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1 » (із змінами), відповідач зареєстрував нову Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до ч. 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, Інспекція мала доведені у судовому порядку докази про недостовірність даних, продубльованих замовником будівництва у новій Декларації, що унеможливлює здійснення її реєстрації.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що у разі заповнення декларації такими ж недостовірними даними, які підтверджені судом, вона не може вважатися повною та такою, що відповідає законодавству. Так, у Декларації про початок виконання будівельних робіт було передбачено 40 квартир у будинку. Судовими рішеннями підтверджено незаконність будівництва такого об`єкта. В той же час, у Декларації про готовність об`єкта до експлуатації передбачено 49 квартир. Тобто, порушення у порівнянні із скасованою декларацією були посилені, що безумовно не може вважатися дотриманням установлених вимог містобудування.

Наведене, на переконання суду, є підставою для повернення Декларації про готовність об`єкта до експлуатації на доопрацювання для усунення недоліків. Відтак, дії відповідача щодо реєстрації цієї Декларації є протиправними. Суд також не навів власних доводів чи міркувань, які саме

Суд в обґрунтування своїх висновків допустив перекручування послідовності прийняття наказу про скасування Декларації про початок виконання будівельних робіт, що вплинуло на правильність прийняття оскаржуваного рішення.

Зокрема, суд зазначив, що станом на час реєстрації спірної Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, реєстрація Декларації про початок виконання будівельних робіт та Повідомлення про зміну даних у цій декларації не були скасовані, тому відповідач діяв відповідно до норм законодавства.

Однак, такий висновок не відповідає фактичним обставинам та доказам, що знаходяться у матеріалах справи. Декларація про початок виконання будівельних робіт була зареєстрована Держархбудінспекцією Обслуговуючому кооперативу «ЖБК Осінній» 05 квітня 2013 року за № КВ 22. Відповідач наказом від 20 січня 2015 року № 25 «Д» скасував реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 422 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1 » та реєстрацію змін даних у декларації про початок виконання будівельних робіт № ІУ 30 «Будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 ».

При цьому, ВАС України залишив без задоволення вимогу ОК «ЖБК Осінній» скасувати наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 20 січня 2015 року № 25 «Д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт обслуговуючого кооперативу «ЖБК Осінній» від 05 квітня 2013 року № КВ 422 «Будівництво житлового будинку; АДРЕСА_1 ».

Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровано 28 квітня 2015 року. Таким чином, на дату реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації попередня Декларація про початок виконання будівельних робіт не тільки була скасована, а й її неправомірність була підтверджена ухвалою ВАС від 27 січня 2015 року.

Відповідно до ч.2 статті 39-1 Закону Закон № 3038 у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема: якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Право скасовувати вже зареєстровану декларацію пов`язано з тим, що реєстрація, як дія має декларативний принцип, відповідальність за достовірність даних покладається на заявника і відповідач не здійснює їх перевірку, а тому вказані статтею 39-11 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підстави можуть бути виявлені і після реєстрації.

У даній справі Інспекції достеменно було відомо під час здійснення реєстрації спірної декларації, що будівництво задекларованого об`єкта здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а також відповідачу було відомо про відсутність документа, який дає право виконувати будівельні роботи, оскільки він же і скасував Декларацію про початок виконання будівельних робіт своїм наказом від 20 лютого 2015 року № 25 "Д".

Таким чином, обізнаність відповідача про вищенаведені обставини та існування самих цих обставини унеможливлювало здійснення реєстрації спірної Декларації. Так, на час виникнення спірних відносин, були відсутні відповідні документи, що дають право виконувати будівельні роботи, оскільки відповідачем скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт, а також було порушено цільове призначення (підтверджено розбіжностями між наданими обмеженнями забудови у Державному акті про право власності на земельну ділянку № 38А у Святошинському районі м. Києва, Висновком Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації від 25 жовтня 2004 року № 19-9917, містобудівними умовами і обмеження на проектування і забудову земельної ділянки № 38А, які спільно надають право здійснювати індивідуальний житловий будинок і фактичним використанням земельної ділянки, у тому числі шляхом внесення даних у спірну Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації інформації про будівництво об`єкта за кодом « 1122.1 - Будинки багатоквартирні масової забудови»).

Відтак, наведене вище, на думку колегії суддів, доводить протиправність дій та рішення відповідача та, відповідно, порушення прав позивача.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

На думку колегії суддів, відповідач достатніх та беззаперечних доказів в спростування обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суду не надав.

Враховуючи зазначене, протиправним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції обставини справи було з`ясовані неповно, та як наслідок було прийняте необґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування апеляційним судом та прийняття нового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельна інспекції України, третя особа: ЖБК «Осінній», Обслуговуючий кооператив «ЖБК «ЖИЛ-КА-БУД» про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельна інспекції України щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкту до експлуатації №КВ 06 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1".

Скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкту до експлуатації №КВ 06 "Будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 ".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев