Справа № 360/3393/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3393/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу від 02.09.2020 ВП № 60917098.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 у справі № 360/3336/19 зобов`язано управління виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.04.2017 року по 31.05.2018 року на рахунок, відкритий у АТ «Державний ощадний банк України». На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 у справі № 360/3336/19 у листопаді 2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 профінансовано виплату пенсії за травень 2018 року у розмірі 2803,10 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у розмірі 30232,62 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Згідно з постановою Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України, тобто фінансування пенсійних виплат в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснюється головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. У зв`язку із чим договори з ПАТ «Укрпошта» та уповноваженими банками на виплату і доставку пенсій на 2019 рік та на 2020 рік управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не укладались. Це, на думку позивача, є об`єктивною причиною, що унеможливлює остаточне виконання рішення боржником.

Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у розмірі 30232,62 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Згідно з вказаною роздруківкою управлінням направлялась інформація по заборгованості перед ОСОБА_1 у грудні 2019 року, в подальшому щомісяця, а в останнє у серпні 2020 року. Станом на вересень 2020 року пенсія за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у розмірі 30232,62 грн не профінансована.

Отже, на думку позивача, виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Позивач вважає, що управлінням вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у справі № 360/3336/19.

Позивач вважає неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 02.09.2020 ВП № 60917098.

Ухвалою суду від 16.09.2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків (арк. спр. 12-13).

Ухвалою суду від 12.102020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк.спр. 20-21).

16.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову, зазначає, що боржником не було вжито всіх можливих та необхідних заходів для виконання судового рішення у справі № 360/3336/19, а відсутність фінансування не доведена, не надано інформації та підтверджуючих документів щодо фактичного виконання судового рішення у повному обсязі на момент накладення штрафу на боржника. Таким чином, державним виконавцем правомірно винесено постанову від 29.09.2020 про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн. Тому відповідач просить у задоволенні позову відмовити (арк. спр. 24-28).

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (арк. спр. 22, 23), відповідач у відзиві на позовну заяву серед іншого просив розглядати справу без його участі (арк. спр. 28).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

19 жовтня 2020 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповідей до ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та копію листа до ГУ ПФУ в Луганській області щодо фінансування пенсії за рішенням суду ОСОБА_1 (арк. спр. 75-80).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у адміністративній справі № 360/3336/19 за позовом адвоката Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, видано виконавчий лист № 360/3336/19 від 16.10.2019 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2018 року на рахунок, відкритий у АТ «Державний ощадний банк України» (арк. спр. 33-34).

19.12.2019 стягувач ОСОБА_1 звернувся до відділу ВПВР ГТУЮ в Луганській області із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 360/3336/19, виданого 19.10.2019 Луганським окружним адміністративним судом (арк. спр. 32).

Постановою державного виконавця від 19.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60917098, в якій повідомлено боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів (арк. спр. 36).

09 січня 2020 року за № 11 відповідачем до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області скеровано вимогу, згідно з якою державний виконавець просить надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 60917098 від 19.12.2019 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3336/19 від 16.10.2019, у разі невиконання - надати обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано (арк. спр. 41-42).

Листом від 05.02.2020 № 2938/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило державного виконавця, зокрема, про те, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 по справі № 360/3336/19 виконано. Поновлено виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.04.2017 по 31.05.2018. У листопаді 2019 року виплачено пенсію у розмірі 2803,10 грн в межах суми стягнення за один місяць Заборгованість з неотриманої пенсії за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у розмірі 30232,62 грн нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснено всі заходи для виконання рішення суду. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12,2018 № 27-1 фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не є розпорядником коштів та не має відповідних банківських рахунків. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Порядок її ви тати на цей час Кабінетом Міністрів України не визначено (арк. спр. 44).

03 квітня 2020 року за № 7364 відповідачем до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області скеровано вимогу, згідно з якою державний виконавець просить надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 60917098 від 19.12.2019 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3336/19 від 16.10.2019, у разі невиконання - надати обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано (арк. спр. 52-53).

Листом від 17.04.2020 № 6177/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило державного виконавця, зокрема, про те, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 по справі № 360/3336/19 за позовом ОСОБА_1 виконано в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не є розпорядником коштів та не має відповідних банківських рахунків. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було профінансовано та виплачено пенсію за травень 2018 року у розмірі 2803,10 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у розмірі 30232,62 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Порядок її виплати на цей час Кабінетом Міністрів України не визначено. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснено всі заходи для виконання рішення суду (арк. спр. 56).

21 серпня 2020 року № 10183 відповідачем до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області скеровано вимогу, згідно якої державний виконавець просить надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 60917098 від 19.12.2019 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3336/19 від 16.10.2019, у разі невиконання - надати обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано (арк. спр. 63-64).

Листом від 26.08.2020 № 1216-03-8/4283 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило відповідача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 по справі № 360/3336/19 за позовом ОСОБА_1 виконано в межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не є розпорядником коштів та не має відповідних банківських рахунків. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було профінансовано та виплачено пенсію за травень 2018 року у розмірі 2803,10 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у розмірі 30232,62 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Порядок її виплати на цей час Кабінетом Міністрів України не визначено. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснено всі заходи для виконання рішення суду (арк. спр. 65).

У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 02.09.2020 ВП № 60917098 про накладення штрафу на УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області в розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 68).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Судом установлено, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області рішення суду у справі № 360/3336/19 у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Як зазначає УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме відсутності у боржника відповідного фінансування.

Щодо посилання позивача на здійснення виплати пенсії на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, суд зазначає, що у рішенні від 14 серпня 2019 року у справі № 360/3336/19 суд вже зазначав, що порядок виплати пенсії, у тому числі й заборгованість по виплаті пенсії за минулий період, визначається виключно законами України, відповідно, підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Стосовно посилань позивача на ту обставину, що він не є розпорядником бюджетних коштів та виділення коштів не залежить від волі керівника територіального органу пенсійного фонду, суд зазначає таке.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі - Порядок № 1596).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1596 виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення або центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат; між уповноваженими банками та органами Пенсійного фонду, а у разі централізованого нарахування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та органами Пенсійного фонду, у разі централізованого фінансування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві.

Абзацами першим-третім пункту 12 Порядку № 1596 передбачено, що органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Пунктом 13 Порядку № 1596 передбачено, що списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів. Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту. За договорами, зазначеними у пункті 3 цього Порядку, та за наявності технічних можливостей сторін цих договорів списки можуть подаватися в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Подання списків в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису обумовлюється в договорах, які укладаються згідно з пунктом 3 цього Порядку. Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, які з різних причин не були внесені до основних списків, а також у разі перерахунків пенсій та грошової допомоги.

На підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів (абзац перший пункту 14 Порядку № 1596).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» з метою забезпечення стабільного фінансування та виплати пенсій відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, для здійснення з 01 січня 2019 року фінансування пенсійних виплат головними управліннями Пенсійного фонду України у Вінницькій, Волинській, Житомирській, Закарпатській, Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Луганській, Миколаївській, Одеській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Харківській та Чернігівській областях, начальникам відповідних головних управлінь доручено забезпечити у порядку, встановленому законом, укладання договорів з публічним акціонерним товариством «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки.

Прийнята правлінням Пенсійного фонду України постанова від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» не визначає порядок виплати пенсій та грошової допомоги саме головними управліннями Пенсійного фонду України в областях.

Окрім того, згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Отже, до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в містах (у тому числі УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області) серед іншого віднесено забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Окрім того, Постанова № 27-1 має міжвідомчий характер, не пройшла обов`язкову державну реєстрацію та офіційне опублікування. Дана постанова не містить у собі прямого посилання на те, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат отримувачів пенсій, які обліковуються в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проводиться головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, а лише містить у собі вимогу до начальників головних управлінь перелічених областей забезпечити у порядку, встановленого законом, укладання договорів з ПАТ «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів.

Разом з тим, ані під час повідомлення відповідача про хід виконання судового рішення, ані під час розгляду справи судом позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів.

Посилання позивача на ту обставину, що управлінням в ІКІС ПФУ: підсистема Призначення та Виплати Пенсії формуються електронні пенсійні справи, отже відомості з нарахування та виплат формуються у ППВП та в електронному вигляді направляються до ГУ ПФУ в Луганській області, не може свідчити про вжиття боржником заходів для отримання коштів від ГУПФУ в Луганській області на виконання рішення суду у справі № 360/3336/19.

Суд критично оцінює посилання позивача на лист від 05.11.2019 № 23420/03-18 до ГУ ПФУ в Луганській області як доказ звернення за фінансуванням пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду.

Дослідженням листа позивача від 05.11.2019 № 23420/03-18, наданого ним до суду клопотанням від 16.10.2020 № 1216-06-7/7621, встановлено, що в зазначеному листі позивач просить ГУ ПФУ в Луганській області створити додатковий паспорт нарахування та профінансувати виплату пенсії в межах місяця за травень 2018 року у розмірі 2803,10 грн (арк. спр. 80).

Тобто позивач зазначеним листом звертався лише за фінансуванням виплати пенсії ОСОБА_1 в межах виплати звернення рішення суду до негайного виконання за один місяць, а не за фінансуванням виплати всієї суми заборгованості.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність поважності причин не виконання судового рішення у повному обсязі.

Суд зазначає, що не виконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 (№ 67534/01).

З огляду на встановлені обставини справи та не підтвердження поважності причин невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми заборгованості по виплаті пенсії у визначений державним виконавцем строк, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області та відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 60917098 від 02.09.2020 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Захарова