Справа № 480/1278/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Справа №480/1278/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника позивача - Розуменка О.Ю.,

представника відповідача - Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1278/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксагро плюс" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Люксагро плюс», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ 2209/1827/АВ/П/ТД-ФС від 11.01.2020.

Позовні вимог обгрунтовані тим, що відповідачем 13.11.2019 проведено інспекційне відвідування ТОВ "Люксагро плюс" за результатами якого складено акт № СМ 2209/1827/АВ від 18.11.2019. У вказаному Акті зазначено, що під час заходу виявлено ряд порушень законодавства про працю, а саме в частині допущення до роботи шести осіб без укладення трудового договору. З порушеннями викладеними у Акті ТОВ " Люксагро плюс" не погоджується.

Позивач зазначає, що направлення № 649/СМ 2209 від 12.11.2019 не вказує яка саме з підстав стала причиною для проведення інспекційного відвідування. Виходячи із тексту Акту позивач вважає, що інспектори з праці під час інспекційного відвідування керувались постановою КМУ № 295 від 26.04.2017, яка визнана незаконною постановою Шостого апеляційного адміністративного суд у справі № 826/8917/17 від 14.05.2019.

Також позивач стверджує, що під час проведення інспекційного відвідування інспектори праці не дослідили всі обставини, зокрема, що частина орендованого позивачем майна використовується третіми особами. Відповідно договору оренди № 1 від 02.01.2018, будівля літера В-1 - майстерня, цегляна, площею 955,4 кв. метри передана у користування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 .

Також відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду у справі № 577/3326/19 від 20.11.2019 встановлено, що станок кромко - обрізний 2 шт., станок торцювальний 2 шт., дискова пилорама 1 шт., стрічкова пилорама - 1 шт., які знаходились за адресою: АДРЕСА_1 належать ФОП ОСОБА_1 .

Відтак, особи, які проводили захід державного контролю за додержанням законодавства про працю не встановили скільки суб`єктів господарювання веде господарську діяльність на території де здійснюється інспекційне відвідування.

Крім того, позивач вважає, що допущені відповідачем процесуальні порушення привели до винесення незаконної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 625950 грн.

Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав суд відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував з огляду на таке.

Інспекційне відвідування позивача проводилось відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок №823), за результатом аналізу листа ГУ НП в Сумській області від 12.07.2019 №11251/61.

За результатами інспекційного відвідування складено Акт № СМ2209/1827/АВ, яким засвідчено порушення вимог додержання законодавства про працю, а саме частини третьої статті 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідач зауважує що при проведенні заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування керувався нормами Порядку №823, а не положеннями Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295.

В ході інспекційного відвідування директор ТОВ жодним чином не повідомляв інспекторів праці про передачу будь - яких будівель на території ТОВ в суборенду третім особам.

Також, в ході відвідування ФОП ОСОБА_1 не зазначав про наявність договору суборенди між ним та позивачем.

Враховуючи заперечення на акт інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що ТОВ «Люксагро плюс» фактично допущено до роботи без належного оформлення п`ять осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

У зв`язку із виявленими порушеннями законодавства про працю та враховуючи норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509), начальником Управління було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ2209/1827АВ/П/ТД-ФС від 11.01.2020 у розмірі 625 950,00 грн. на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій на позовних вимогах наполягав та зазначив, що у наказі Управління Держпраці у Сумській області № 1861 від 12.11.2019 та направленні № 649/ СМ 2209 від 12.11.2019 не вказується яка саме з підстав стала причиною для проведення інспекційного відвідування при тому, що позивач вважає, що вимога ст. слідчого Усика О. № 11251/61 від 12.07.2019, не може бути підставою для інспекційного відвідування.

Крім того, позивач зазначає, що ТОВ "Люксагро плюс" не було письмово повідомлено про дату одержання акту інспекційного відвідування № СМ 2209/1827/АВ від 18.11.2019 уповноваженою посадовою особою.

В свою чергу представник відповідача надав суду заперечення на відповідь, в яких звертає увагу суду, що інспекційне відвідування відбувалося не на виконання листа ГУ НП в Сумській області від 12.07.2019 №11251/61, а за результатом аналізу цього листа.

Також відповідач зазначає, що позивачу було направлено повідомлення про одержання документів рекомендованим листом з повідомленням від 29.11.2019 №18-28/04/9208/2019. Окрім того, додатково таке повідомлення було передано директору позивача телефонограмою.

Ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Також судом було задоволено клопотання позивача та викликано в судове засідання в якості свідка ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, з 13.11.2019 по 18.11.2019 Управління Держпраці України в Сумській області на підставі наказу № 11861 від 12.11.2019 та направлення № 649/СМ2209 від 12.11.2019 проведено інспекційне відвідування суб`єкта господарювання ТОВ «Люксагро плюс» з метою перевірки дотримання вимог законодавства про працю щодо належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі по тексту - Порядок №823) (а.с. 92 - 94).

За результатами інспекційного відвідування позивача 18.11.2019 складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № СМ2209/1827/АВ, в якому встановлено порушення вимог додержання законодавства про працю, а саме частини третьої статті 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 9 - 16).

Враховуючи заперечення на акт інспекційного відвідування, надані позивачем, у зв`язку із виявленими порушеннями законодавства про працю, а саме фактичне допущення до роботи без укладення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування п`ятьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , начальником Управління було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ2209/1827АВ/П/ТД-ФС від 11.01.2020 у розмірі 625 950,00 грн. на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 26 - 28).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства, в свою чергу роботодавець зобов`язаний здійснювати оплату праці працівника у строки та у розмірах визначених законодавством та таким трудовим договором.

Суд зазначає, що згідно з статтею 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абзац 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.

З матеріалів справи суд вбачає, що відповідачем було встановлено фактичний допуск позивачем до роботи без належного оформлення трудових відносин: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Під час проведення спірного інспекційного відвідування перелічені особи будь - яких письмових пояснень не надали.

В підтвердження встановлених порушень відповідачем було надано суду відеозапис спірного інспекційного відвідування, який був досліджений судом під час судового розгляду (а.с. 80).

Суд зазначає, що даний відеозапис не містить достовірних відомостей щодо допущення до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 саме позивачем. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не підтвердили факт того, що вони працюють на ТОВ «Люксагро плюс», відеозапис не містить таких доказів. Особа, що назвалася « ОСОБА_7 » також заперечував факт працевлаштування на ТОВ «Люксагро плюс». ОСОБА_5 , якій здійснював роботи з викладення цегли на драбині, зазначив, що виконує вказані роботи безкоштовно на прохання знайомого ОСОБА_8 та в трудових відносинах з ТОВ «Люксагро плюс» не перебуває.

Разом з тим, із наданого відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_6 , який під час інспекційного відвідування готував суміш для викладення цегли, повідомив, що працює різноробочим вже близько 2 тижнів за графіком з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., заробітну плату йому будуть виплачувати 1 раз на місяць, до роботи допустив його безпосередній керівник, а саме ОСОБА_8 .

Отже наданий відповідачем відеозапис інспекційного відвідування містить докази фактичного допуску до роботи здійсненого саме позивачем лише ОСОБА_6 .

При цьому суд також враховує, що позивач здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди будівель та споруд виробничої бази № 01-08-2017 від 04.08.2017, укладений між ТОВ "Біо Лат" та ТОВ "Люксагро плюс" (а.с. 35 - 40).

В той же час частина орендованого майна (будівля літера В-1 - майстерня, цегляна, площею 955,4 кв. метри) відповідно договору оренди № 1 від 02.01.2018, передана позивачем суборенду фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (а.с. 31 - 34).

Також відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду у справі № 577/3326/19 від 20.11.2019 встановлено, що власником станків, пилорами та стрічки пилорами., які знаходились за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 22 - 23).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 підтвердив факт того, що ним було орендовано у ТОВ «Люксагро плюс» виробниче приміщення (майстерню) з метою здійснення господарської діяльності, обладнання яке знаходиться в майстерні належить йому.

Разом з тим, щодо твердження відповідача про те, що під час інспекційного відвідування позивач не повідомляв про існування договору суборенди, суд зазначає, що в зауваженнях на акт інспекційного відвідування позивач повідомляв про існування договору оренди № 1 від 02.01.2018 з ФОП ОСОБА_1 , але зазначені обставини не були враховані відповідачем при прийняття оскаржуваної постанови (а.с. 17 - 19). Крім того, ані на час проведення інспекційного відвідування ані на час розгляду справи судом договір оренди № 1 від 02.01.2018 не оскаржений та не визнаний недійсним, нікчемним чи неукладеним.

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, виходячи з викладеного вище суд вважає, що відповідач не довів правомірності прийнятої ним постанови в частині застосування штрафу за допущення до роботи без укладення трудового договору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Враховуючи зазначене оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині застосування штрафу в сумі 500 760 грн.

Щодо твердження позивача про відсутність підстав для проведення спірного інспекційного відвідування, суд зазначає, що предметом даної справи є постанова про застосування штрафу № СМ 2209/1827/АВ/П/ТД-ФС від 11.01.2020, тоді як ні наказ про призначення інспекційного відвідування, ні дії щодо його проведення позивачем не оскаржувалися.

Крім того, наказ про проведення інспекційного вдвідування є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до проведення інспекційного відвідування, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення органу контролю (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеного інспекційного відвідування.

Також посилання позивача на те, що його не було письмово повідомлено про дату одержання акту інспекційного відвідування ( невиїзного інспектування ) юридичної особи ( фізичної особи ), яка використовує найману працю № СМ 2209/1827/АВ від 18.11.2019 уповноваженою посадовою особою, суд вважає безпідставним. Так судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення про одержання документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 29.11.2019 №18-28/04/9208/2019 (а.с.85-87). Окрім того, додатково таке повідомлення було передано директору ТОВ провідним спеціалістом відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Покровенко Г.С. телефонограмою за номером телефону НОМЕР_1 (а.с.85, 88 - 89).

Таким чином, виходячи із викладеного вище суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ 2209/1827/АВ/П/ТД-ФС від 11.01.2020 в частині застосування штрафу в сумі 500 760 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксагро плюс" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № СМ 2209/1827/АВ/П/ТД-ФС від 11.01.2020, в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 500 760,00 грн. (п`ятсот тисяч сімсот шістдесят гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксагро плюс" (вул. Гагріна, буд. 57, с. Жолдаки, Конотопський район, Сумська область, 41634, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області (вул. Горького, буд. 28Б, м. Суми, 40000, ) суму судового збору в розмірі 7 508,20 грн. (сім тисяч п`ятсот вісім гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.10.2020 року.

Суддя В.О. Павлічек

< Суддя >