Справа № 640/24270/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

15 жовтня 2020 року м. Київ № 640/24270/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у м. Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, попередження та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до Державної фіскальної служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Державної фіскальної служби України від 17.08.2020 № 144 «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2019 № 791» в частині забезпечення після затвердження штатного розпису здійснення заходів щодо звільнення працівників ДФС ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- визнати протиправними та скасувати попередження про наступне вивільнення від 25.08.2020 ОСОБА_1 , від 25.08.2020 ОСОБА_2 , від 25.08.2020 ОСОБА_3 підписані в.о. Голови, Головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби Сергієм Солодченком;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління - начальника управління протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи Головного управління оперативно-розшукової діяльності Державної фіскальної служби України, ОСОБА_2 на посаді першого заступника начальника Головного управління оперативно-розшукової діяльності Державної фіскальної служби України, ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу управління протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи Головного управління оперативно-розшукової діяльності Державної фіскальної служби України (згідно з новою організаційною структурою), або на інших аналогічних посадах відповідно до їх найменувань станом на день фактичного поновлення.

Одночасно з позовом позивачами подано заяву про забезпечення позову, у якій позивачі просять суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії пункту 4 наказу Державної фіскальної служби України від 17.08.2020 № 144 «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2019 № 791» в частині забезпечення після затвердження штатного розпису здійснення заходів щодо звільнення працівників ДФС ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- заборони Державній фіскальній службі України та її службовим особам приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії, спрямовані на звільнення позивачів, саме на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 17.08.2020 № 144 «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2019 № 791» та/або попереджень про наступне вивільнення від 25.08.2020 ОСОБА_1 , від 25.08.2020 ОСОБА_2 , від 25.08.2020 ОСОБА_3 ;

- заборони Державній фіскальній службі України та її службовим особам приймати на роботу на посаду, яку обіймають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чи на аналогічні посади із зміненими найменуваннями відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 17.08.2020 № 144 «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2019 № 791» інших осіб, окрім випадків звільнення позивачів з будь-яких інших підстав, аніж на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 17.08.2020 № 144 «Про внесення змін до наказу ДФС від 21.12.2019 № 791» та/або попереджень про наступне вивільнення позивачів від 25.08.2020.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову позивачі стверджують, що існують очевидні ознаки протиправності оскаржуваного наказу та попередження. При цьому, позивачі наголошують, що невжиття заходів забезпечення позову не дозволить забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів.

Стосовно покликань заявників на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, суд зазначає, що таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення.

Зупинення дії пункту 4 наказу Державної фіскальної служби від 17.08.2020 № 144, який є предметом оскарження у адміністративному позові та який був поданий одночасно із заявою про забезпечення позову, за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

На переконання суду, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними та скасування пункту 4 наказу Державної фіскальної служби від 17.08.2020 № 144 не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо аргументів заявників про те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду або суттєво його ускладнити, то такі судом оцінюються критично оскільки позивач вказує не на дійсні, існуючі обставини, які підтверджують існування реальної загрози невиконання чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні. При цьому, покликання на очевидну протиправність оскаржуваного наказу та попередження відповідача нічим не підтверджена, окрім самих висновків та суб`єктивних припущень заявників.

Крім цього оцінюючи доводи заявників суд зазначає, що законодавство передбачає ефективні засоби відновлення в судовому порядку прав незаконно звільненої особи, а саме: 1) рішення суду про поновлення на посаді підлягає до негайного виконання; 2) звільнення особи, яка займає посаду незаконно звільненого працівника у випадку задоволення позову про поновлення на роботі; 3) за весь час вимушеного прогулу на користь незаконно звільненої особи стягується середній заробіток; 4) у випадку затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді особа вправі позиватися про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного суд не знайшов достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, попередження та поновлення на посаді, - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Т.П. Балась