Справа № 826/2705/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 жовтня 2020 року м. Київ№ 826/2705/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) без виклику учасників справи адміністративну справу

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Готель

"Козацький"

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької

Альони Павлівни

треті особи 1. ОСОБА_1

2. Міністерство оборони України

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Державне підприємство Міністерства оборони України "Готель "Козацький" (надалі - позивач/ ДП МОУ "Готель "Козацький") з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької Альони Павлівни (надалі - відповідач/Приватний нотаріус КМНО Петріцька А.П.), терті особи: ОСОБА_1 (надалі - третя особа-1/ ОСОБА_1 ), Міністерства оборони України (надалі - третя особа-2), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати дію державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Петріцької А.П. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань щодо ДП "Готель "Козацький" () Міністерства оборони України від 17.11.2016 р. №1012952 про внесення змін до відомостей про ДП Міністерства оборони України "Готель "Козацький" (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2017 р. позовну заяву ДП МОУ "Готель "Козацький" залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суд від 18.09.2017 р. апеляційну скаргу ДП МОУ "Готель "Козацький" задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2017 р. скасовано, а справу направлено на продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року прийнято справу до провадження суддею Качуром І.А. , та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до журналу судового засідання від 05.12.17 по справі № 826/2705/17, суд протокольно вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 статті 128 КАС України.

Фактичні обставини справи свідчать, що Наказом Міністерства оборони України №20-ДП від 03.03.2016 року тимчасове виконання обов`язків директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України покладено на Каплонова Б.С.

31.10.2016 року наказом заступника Міністра оборони України №10-ДП тимчасове виконання обов`язків директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України покладено на ОСОБА_1

15.11.2016 року наказом заступника Міністра оборони України №11-ДП наказ №10-ДП скасовано як нереалізований.

17.11.2016 року ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Петріцької А.П. подано документи для вчинення реєстраційної дії пов`язаної із зміною керівника підприємства, в т.ч. скасований наказ №10-ДП від 31.10.2016 року. Внаслідок чого державним реєстратором вчинено реєстраційну дію про зміну відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зроблено запис №2013952 від 17.11.2016 року про реєстрацію ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язки директора підприємством.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи судом встановлено наступне.

Так, відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивача з вчиненням державним реєстратором реєстраційної дії про зміну відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, де відповідно зроблено запис №2013952 від 17.11.2016 року про реєстрацію ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язки директора підприємством.

В свою чергу такі реєстраційні дії стосуються внесення змін до відомостей про юридичну особу (зміна керівника юридичної особи, зміна інформації про засновників), що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №805/4506/16-а, від 22.08.2018 у справі № 805/4505/16-а, від 12.06.2019 у справі №344/10480/16-а.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Враховуючи, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вирішення цього спору в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням встановлених вище обставин суд приходить до висновку, що даний спір не відноситься до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, а отже наявні підстави для закриття провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного господарського суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала про закриття провадження у справі, може бути оскаржена.

Частиною другою статті 239 КАС України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Долучені до матеріалів справи квитанція №Ю574/5060414/1 від 13.02.2017 року підтверджують сплату позивачем судового збору у розмірі 1600,00 гривень.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо повернення сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Готель "Козацький" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької Альони Павлівни, терті особи: ОСОБА_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій.

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою вимогою не допускається.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції відповідного господарського суду.

Копію цієї ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Повернути Державному підприємству Міністерства оборони України "Готель "Козацький" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 1/3, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-297 цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур