Справа № 233/2273/20
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 р. Справа№233/2273/20

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 18.03.2020 № 1570-СГ про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки; зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів).

В обґрунтування вимог зазначено, що позивачем замовлено у інженера землевпорядника ОСОБА_2 розроблення проєкту землеустрою, про що між ними 08.02.2019 укладено відповідний договір. Розроблений проєкт землеустрою від 03.10.2019 згідно з висновком вповноваженого органу від 04.10.2019 погоджено. 03.03.2020 позивач звернувся за затвердженням проєкту, проте наказом від 18.03.2020 № 1570-СГ у його затвердженні відмовлено через анулювання наказом Держгеокадастру № 43 від 11.02.2020 сертифікату інженера землевпорядника ОСОБА_2 від 03.01.2013 № 001182. Позивач вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 14 ст. 123 Земельного кодексу України). Таким чином у затвердженні проєкту позивачу відмовлено протиправно.

Відповідач у наданому до суду відзиві на позов зазначив про безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог. За змістом відзиву, відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Документація із землеустрою, подана на затвердження, підписана особою, яку позбавлено сертифікату інженера землевпорядника наказом Держгеокадастру № 43 від 11.02.2020. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про землеустрій» складення документації із землеустрою особою, яка не отримала кваліфікаційного сертифіката, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою, яка була підписана такою особою, є недійсною.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2020 справу № 233/2273/20 передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду, ухвалою якого від 17.08.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 25.01.2019 № 324-СІ позивачу надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, що перебуває у запасі на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району. У наказі вказано, що розроблений проєкт землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначено керівнику Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області при надходженні погодженого проєкту із землеустрою забезпечити у встановленому законом порядку реєстрацію земельної ділянки.

На підставі договору № 22/2019 від 08.02.2019 за замовленням позивача проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства виготовлено ОСОБА_2 , що мав кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 03.01.2013 № 001182.

Відповідно до висновку експерту державної експертизи від 04.10.2019 № 11068/82-19 Міськрайонним управлінням у Костянтинівському районі та м. Торецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області вищевказаний проєкт погоджено.

08.11.2019 Міськрайонним управлінням у Костянтинівському районі та м. Торецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області проведено державну реєстрацію земельної ділянки 142248390:18:000:0017 (за межами населених пунктів) на підставі проєкту землеустрою (28.10.2019), розробленого ОСОБА_2

08.11.2019 позивачем та ОСОБА_2 підписано акт здавання-приймання виконаних робіт з виготовлення документації до договору № 22/2019 від 08.02.2019, згідно з яким роботи за цим договором виконано в повному обсязі та належною якістю.

Наказом відповідача від 18.03.2020 № 1570-СГ позивачу відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 142248390:18:000:0017 для ведення особистого селянського господарства та наданні її у власність, оскільки кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_2 від 03.01.2013 № 001182 анульовано наказом Держгеокадастру № 43 від 11.02.2020, а відповідно до ст. 68 Закону України «Про землеустрій» складення документації із землеустрою особою, яка не отримала кваліфікаційного сертифіката, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою, яка була підписана такою особою, є недійсною.

Як вбачається з Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, який розміщений у вільному доступі на офіційному веб-сайті Держгеокадастру (https://land.gov.ua/reyestr_inzheneriv_zemlevporyadnykiv/) ОСОБА_2 , сертифікат якого від 03.01.2013 № 001182 анульовано, 05.10.2020 видано сертифікат № 014584 на підставі протоколу рішення про видачу сертифіката 24.09.2020 № 8.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 ЗК України).

Відповідно до частин 1-4 статті 116 цього Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з приписами ч.ч. 3, 4, 8 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У ч. 8 цієї статті закріплено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, відповідно до ч. 1 якої проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 4-8 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Згідно з ч.ч. 9-11 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про землеустрій» особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Складення документації із землеустрою особою, яка не отримала кваліфікаційного сертифіката, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою та технічна документація з оцінки земель, яка була підписана такою особою, є недійсною.

Згідно зі ст. 1 цього Закону документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Як закріплено у ст. 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. До видів документації із землеустрою належать, у тому числі, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Наведеними вище положеннями ЗК України нормативно-правових актів закріплено обов`язок відповідного органу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення за наслідком розгляду питання затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, як витікає зі ст. 186-1 ЗК України погодження проєкту є засвідченням факту його відповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Погодженню підлягає вже розроблений проєкт, який після такого погодження подається на затвердження (крім випадку, коли проєкт землеустрою підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації та в такому разі після погодження подається до відповідного органу подається для здійснення такої експертизи, а вже після - на затвердження).

Як вбачається з матеріалів справи, висновком експерта державної експертизи від № 11068/82-19 Міськрайонним управлінням у Костянтинівському районі та м. Торецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області вищевказаний проєкт погоджено 04.10.2019.

08.11.2019 Міськрайонним управлінням у Костянтинівському районі та м. Торецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області проведено державну реєстрацію земельної ділянки 142248390:18:000:0017 на підставі проєкту землеустрою (28.10.2019), розробленого ОСОБА_2

08.11.2019 позивачем та ОСОБА_2 підписано акт здавання-приймання виконаних робіт з виготовлення документації до договору № 22/2019 від 08.02.2019, згідно з яким роботи за цим договором виконано в повному обсязі та з належною якістю.

Відповідно до викладеного відповідачем у спірному наказі від 18.03.2020 № 1570-СГ про відмову в затвердженні проєкту та у відзиві на позов, підставою відмови у затвердженні проєкту стало анульовання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_2 від 03.01.2013 № 001182 наказом Держгеокадастру № 43 від 11.02.2020, а відповідно до ст. 68 Закону України «Про землеустрій» складення документації із землеустрою особою, яка не отримала кваліфікаційного сертифіката, яку позбавлено кваліфікаційного сертифіката або дія кваліфікаційного сертифіката якої зупинена, забороняється. Документація із землеустрою, яка була підписана такою особою, є недійсною.

Водночас суд зазначає, що відповідачем не наведено у оскаржуваному наказі та не повідомлено суду будь-яких відомостей про розроблення ОСОБА_2 будь-яких елементів проєкту землеустрою (щодо відведення земельної ділянки 142248390:18:000:0017), вичерпний перелік яких наведено у ст. 50 Закону України "Про землеустрій", після його погодження 04.10.2019 або після державної реєстрації земельної ділянки 142248390:18:000:0017 і підписання інженером із позивачем (замовником проєкту за договором № 22/2019 від 08.02.2019) акту виконаних робіт до договору № 22/2019 від 08.02.2019, що відбулось 08.11.2019, в той час як анульовано його сертифікат від 03.01.2013 № 001182 лише 11.02.2020, тобто після розроблення та погодження проекту і реєстрації земельної ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, посилання відповідача на ст. 68 Закону України «Про землеустрій» як підставу для відмови у затвердженні проєкту є безпідставною, оскільки проєкт розроблявся інженером ОСОБА_2 , який на час його розроблення, погодження та реєстрації земельної ділянки, щодо відведення якої він розроблявся, мав чинний кваліфікаційний сертифікат.

Отже, спірний наказ від 18.03.2020 № 1570-СГ про відмову в затвердженні проєкту не відповідає ст. 2 КАС України, його правомірність всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено.

Крім цього, ОСОБА_2 , сертифікат якого від 03.01.2013 № НОМЕР_2 анульовано 11.02.2020, видано 05.10.2020 на підставі протоколу рішення про видачу сертифіката 24.09.2020 № 8 сертифікат № 014584.

Беручи до уваги вказане, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу від 18.03.2020 № 1570-СГ про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на наведене вище та враховуючи протиправність наказу від 18.03.2020 № 1570-СГ і безпідставність викладених у ньому причин відмови у затвердженні проєкту, суд з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України вважає належним способом захисту прав позивача у даному випадку зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою з урахуванням висновків суду.

Водночас, у задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача затвердити зазначений проект землеустрою слід відмовити, оскільки це належить до дискреційних повноважень відповідача, результат розгляду відповідачем вказаного питання не може завчасно бути відомий, в суду відсутні відомості про дослідження відповідачем проєкту при розгляді питання про його затвердження в іншій частині, ніж наявність або відсутність сертифікату у особи, яка його розробляла, а отже відповідні позовні вимоги є передчасними.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Таким чином сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Земельного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.03.2020 № 1570-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів) з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області суму сплаченого судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, ідентифікаційний код юридичної особи 39767332, адреса місцезнаходження: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 16.

Суддя А.С. Михайлик