Справа № 160/5451/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року Справа № 160/5451/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській про стягнення заборгованості, -
21 травня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2015 по 2020 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) № 182 від 05.08.2015 року Відповідач був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України та зарахований курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС. 05 серпня 2015 року між Відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання № 2862. 22 травня 2017 року між Відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області був укладений Контракт № 3108 про здобуття освіти в ДДУВС, відповідно до п. 10 якого, після його підписання Договір від 05.08.2015 року № 2862 втрачає чинність. Згідно з п. 3.5 Контракту № 3108 передбачено, що у разі дострокового припинення контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі. Наказом ДДУВС № 140ос від 04.07.2019 Відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом. Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області № 216 о/с від 05.07.2019 року Відповідач був призначений на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 55 о/с від 24.02.2020 року Відповідач був звільнений з посади на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Згідно з розрахунком, Відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС в розмірі 50 434,40 грн. В добровільному порядку зазначені кошти ОСОБА_1 не відшкодовані, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 19.06.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачу було запропоновано надати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Копія ухвали від 19.06.2020 року була направлена на адресу відповідача, зазначену Відділом адресно - довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області: АДРЕСА_1 .
Між тим, конверт з ухвалою суду повернувся на адресу відправника з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За правилами пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» тощо, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в ухвалі від 01.04.2019 у справі №9901/811/18 (адміністративне провадження №П/9901/811/18).
За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі.
Правом подання відзиву на позов відповідач не скористався.
07.07.2020 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Головного управління Національної поліції України, у яких останній підтримує заявлені позовні вимоги та наголошує на тому, що відповідач порушив умови договорів, а саме: не відпрацював трьох років в органах внутрішніх справ (поліції), а тому повинен відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) від 05.08.2015 року № 182 ос ОСОБА_1 зарахований з 05.08.2015 року курсантом першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
05 серпня 2015 року між Відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання №2862.
22 травня 2017 року між Відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області був укладений Контракт № 3108 про здобуття освіти в ДДУВС (підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти «бакалавра» за спеціальністю 6.030401 «Правознавство»), відповідно до п. 10 якого, після його підписання Договір від 05.08.2015 року № 2862 втрачає чинність.
Відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 04.07.2019 року № 140 ос ОСОБА_1 , як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом.
Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року № 216 о/с ОСОБА_1 призначений на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського відділу поліції.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (по особовому складу) від 24.02.2020 року № 55 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Згідно довідки-розрахунку витрат від 18.03.2020 року № 151, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі за 2015-2019 роки, загальна сума визначених до відшкодування витрат становить 50 434,40 грн.
24.03.2020 року листом за вих. № 1/1910 відповідача було повідомлено про необхідність відшкодування витрат за навчання, між тим, в добровільному порядку заборгованість сплачено не було, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580 - VIII (далі - Закон України № 580 - VI), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно зі частиною 1 статті 62 Закону України № 580 - VI, поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.
Пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62, початком проходження служби в органах внутрішніх справ вважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.
Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в поліції.
З огляду на викладене, спори з приводу стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 12.12.2018 року по справі № 11-669апп18).
Відповідно до частин 2-4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
З матеріалів справи вбачається, що за умовами договору № 3108 від 22.05.2017 року, укладеному між ОСОБА_1 (особа), Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавцем) та Головним управлінням Національної поліції у Дніпропетровській області (замовник), у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, особа (поліцейський) зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліції» в розмірі, визначеному у довідці - розрахунку.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати) встановлений Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі - Порядок № 261).
Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Порядку № 261, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) є підставою для відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Згідно пунктами 3 та 4 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до п. 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Згідно з п. 6 Порядку № 261, особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.
В ході судового розгляду встановлено, що на адресу ОСОБА_1 направлено лист від 24.03.2020 року № 1/1910 про необхідність сплати витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, у розмірі 50 434,40 грн.
Доказів відшкодування Відповідачем витрат за навчання до суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, якого звільнено з органів поліції за пунктом 7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у розмірі 50 434,40 грн., що підтверджується довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, долученими до матеріалів справи, а тому, позовні вимоги Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 9, 73-77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева