Справа № 298/1134/20
Суддя: Лютянська М. С.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/1134/20
Номер провадження 2-а/298/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської М.С.,

при секретарі Брітовій Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Щербанича Василя Івановича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Щербанича Василя Івановича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 3 вересня 2020 року, близького 07 год. 25 хв. він керуючи автомобілем ВАЗ 11183 реєстраційний номер НОМЕР_1 /з НОМЕР_2 , рухався по вул. Шевченка, в смт. Великий Березний в напрямку м. Ужгород їхавши зі сторони Львова, був зупинений патрулем поліції, який їхав із зустрічного напрямку в напрямку Львова, а саме зупинкою маршрутних транспортних засобів по вул. Шевченка біля магазину. Зупинку автомобіля ВАЗ 11183 реєстраційний номер т/з НОМЕР_2 було здійснено поліцейським сектору реагування патрульної поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Вудмаска Михайлом Михайловичем, який склав та виносив від початку і до кінця постанову серії БАБ № 820728 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 03.09.2020 року по ст.122 ч.1 КУпАП, хоча в постанові не зрозуміло для нього зазначено, що саме поліцейський Щербанич Василь Іванович виносив постанову БАБ № 820728 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, хоча це не так і цьому є підтвердження відеозапис, який був відзняти на його власний мобільний телефон і який додається до даної позовної заяви. Не відрекомендувавшись, і лише після того як він наполіг на тому, що працівник поліції зобов`язаний представитись, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 представився і звинуватив його в тому, що він перетнув суцільну лінію розмітки 1.1 (суцільна смуга) з виїздом на смугу призначену для зустрічного руху і чим порушив вимоги Правил дорожнього руху. Також поліцейський додав, що моє порушення правил ПДР зафіксоване на якусь відеокамеру десь у ОСОБА_3 , а заперечення з його боку, що він не порушив ПДР, а перетнув суцільну лінію згідно правил дорожнього руху , тому-що здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю до 30 км/год ним не приймалися до уваги й ним була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В оскаржуваній постанові не наведено жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи. На підставі наведеного ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серії БАБ № 820728 від 3 вересня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 03.09.2020 року, 07.23 год., в смт. Великий Березний вул. Шевченка ОСОБА_1 керуючи т/з здійснив обгін не виконавши вимоги дорожньої розмітки 1.1 суцільна смуга, тобто допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Цією ж постановою відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч.1 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 в розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано.

Не спростовані відповідачем і твердження позивача про те, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вимог Правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 77 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину, в судове засідання відповідач не з`явився і не довів порушення позивачем Правил дорожнього руху України та правомірність прийнятого ним рішення по справі. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і визнає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

З врахуванням того, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Щербанича Василя Івановича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати дії поліцейського Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Щербанича Василя Івановича щодо складання постанови серії БАБ № 820728 про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч.1 КупАП незаконними.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 820728 від 3 вересня 2020 року, винесену поліцейським Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Щербанич Василем Івановичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча М.С. Лютянська