Справа № 320/4589/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року № 320/4589/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного авіаційного підприємства «Україна» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного авіаційного підприємства «Україна» до Головного управління ДФС у Київській області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 31.05.2019 № про застосування до Державного авіаційного підприємства «Україна» штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в розмірі 339 620, 61 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, оскільки під час їх реєстрації порушень вимог податкового законодавства не було.

З урахуванням викладеного вважає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення суперечить вимогам чинного законодавства та порушує охоронювані законом права позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

11 вересня 2019 року від представника відповідача через службу діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Стверджував, що за результатами камеральної перевірки позивача останнім несвоєчасно зареєстровано виписані податкові накладні в ЄРПН. У зв`язку з цим вважає правомірним застосування до позивача штрафу в розмірах, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України.

Від представника позивача та представника відповідача 01.10.2019 надійшли письмові клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

в с т а н о в и в:

Державне авіаційне підприємство «Україна» зареєстроване в якості юридичної особи 28.09.1997 (номер запису: 0004389 від 17.12.2004) за адресою: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2, про що свідчать наявні в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості за кодом в станом на день розгляду справи.

Судом встановлено, що 15.02.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складено акт «Камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН Державне авіаційне підприємство «Україна», » від 15.02.2019 № 245/10-36-51/25196197.

Перевіркою встановлено та в акті зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Зазначено, що позивачем несвоєчасно зареєстровано виписані податкові накладні в ЄРПН, а саме: № 8 від 30.04.2017 на суму ПДВ 12198, 56 грн. фактично зареєстровано 16.05.2017 із затримкою в 1 (один) день; № 1 від 11.04.2017 на суму ПДВ 12198, 56 грн. фактично зареєстровано 01.08.2017 із затримкою в 93 (дев`яносто три) дня; № 48 від 30.06.2017 на суму ПДВ 12753, 81 грн. фактично зареєстровано 01.08.2017 із затримкою в 17 (сімнадцять) днів; № 77 від 31.12.2018 на суму ПДВ 3085039, 75 грн. фактично зареєстровано 16.01.2019 із затримкою в 1 (один) день; № 37 від 31.03.2018 на суму ПДВ 126442, 24 грн. фактично зареєстровано 16.04.2018 із затримкою в 1 (один) день; № 4 від 11.04.2018 на суму ПДВ 6234, 13 грн. фактично зареєстровано 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів; № 3 від 02.04.2018 на суму ПДВ 6313, 69 грн. фактично зареєстровано 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів та № 22 від 10.08.2018 на суму ПДВ 85675, 86 грн. фактично зареєстровано 12.09.2018 із затримкою в 10 (десять) днів.

На підставі акту камеральної перевірки від 15.02.2019 № 245/10-36-51/25196197 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 31.05.2019 № .

Відповідно до змісту спірного податкового повідомлення-рішення від 31.05.2019 № , за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 3 321 904, 23 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 332 190, 43 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 12 753, 81 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 2 550, 76 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 12 198, 56 грн. застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 4 879, 42 коп. Загальна сума штрафу становить 339 620, 61 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Рішенням ДФС від 12.08.2019 № 38724/6/99-99-11-06-01-25 «Про результати розгляду скарги» скаргу залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.3 статті 76 ПК України передбачено, що Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі Реєстр) врегульований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (зі змінами та доповненнями) (далі Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1246, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку № 1246).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку № 1246).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку № 1246).

Платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу має доступ до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування (пункт 25 Порядку № 1246).

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, позивачем несвоєчасно зареєстровано виписані податкові накладні в ЄРПН, а саме: № 8 від 30.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн. фактично зареєстровано 16.05.2017 із затримкою в 1 (один) день; № 1 від 11.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн. фактично зареєстровано 01.08.2017 із затримкою в 93 (дев`яносто три) дня; № 48 від 30.06.2017 на суму ПДВ 12 753, 81 грн. фактично зареєстровано 01.08.2017 із затримкою в 17 (сімнадцять) днів; № 77 від 31.12.2018 на суму ПДВ 3 085 039, 75 грн. фактично зареєстровано 16.01.2019 із затримкою в 1 (один) день; № 37 від 31.03.2018 на суму ПДВ 126 442, 24 грн. фактично зареєстровано 16.04.2018 із затримкою в 1 (один) день; № 4 від 11.04.2018 на суму ПДВ 6 234, 13 грн. фактично зареєстровано 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів; № 3 від 02.04.2018 на суму ПДВ 6 313, 69 грн. фактично зареєстровано 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів та № 22 від 10.08.2018 на суму ПДВ 85 675, 86 грн. фактично зареєстровано 12.09.2018 із затримкою в 10 (десять) днів.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Позивач у позовній заяві зазначає, що підставою для застосування до нього штрафних санкцій став висновок контролюючого органу про порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

На обґрунтування протиправності спірного податкового повідомлення-рішення позивач стверджує, що камеральна перевірка позивача була проведена щодо уточнюючого розрахунку, в результаті якого складено акт від 15.02.2019 № 245/10-36-51/25196197, тобто поза межами встановлених пунктом 76.3 статті 76 ПК України строків.

Проте, з такими твердженнями позивача суд не погоджується, оскільки зі змісту акта перевірки від 15.02.2019 № 245/10-36-51/25196197 вбачається, що камеральна перевірка позивача була проведена саме у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних в ЄРПН, про що в самому акті у вступній його частині зроблено відповідну позначку.

Крім того, в обґрунтування протиправності спірного податкового повідомлення-рішення позивач зазначив, що всі податкові накладні, що були предметом перевірки контролюючим органом виписані та не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причин, вказаних у самих податкових накладних.

Так, відповідно до пункту 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267 (далі Порядок № 1307), при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Судом встановлено, що у податкових накладних, а саме: № 1 від 11.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн. (постачальник (продавець) ООО «Авиа-брифінг «Росія»), яка фактично зареєстрована 01.08.2017 із затримкою в 93 (дев`яносто три) дня; № 48 від 30.06.2017 на суму ПДВ 12 753, 81 грн. (постачальник (продавець) ООО «Авиа-брифінг «Росия»), яка фактично зареєстрована 01.08.2017 із затримкою в 17 (сімнадцять) днів; № 4 від 11.04.2018 на суму ПДВ 6 234, 13 грн. (постачальник (продавець) VN Aero OU «Естонія»), яка фактично зареєстрована 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів; № 3 від 02.04.2018 на суму ПДВ 6 313, 69 грн. (постачальник (продавець) VN Aero OU «Естонія»), яка фактично зареєстрована 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів та № 22 від 10.08.2018 на суму ПДВ 85 675, 86 грн. (постачальник (продавець) Airbus S.A.S. Франція), яка фактично зареєстрована 12.09.2018 із затримкою в 10 (десять) днів, у верхній лівій частині зазначено: «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» вказано помітку «X» та зазначено тип причини « 14», що свідчить про те, що складені податкові накладні отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента (отримані та оплачені за рахунок бюджетних коштів послуги з оновлення баз даних від нерезидентів). Встановлено також, що податковою накладною № 8 від 30.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн. було продубльовано податкову накладну № 1 від 11.04.2017, оскільки за податковою накладною № 8 від 30.04.2017 господарські операції у позивача були відсутні.

Крім того, у податкових накладних № 77 від 31.12.2018 на суму ПДВ 3 085 039, 75 грн., яка фактично зареєстрована 16.01.2019 із затримкою в 1 (один) день та № 37 від 31.03.2018 на суму ПДВ 126 442, 24 грн., яка фактично зареєстрована 16.04.2018 із затримкою в 1 (один) день, у верхній лівій частині зазначено: «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» вказано помітку «X» та зазначено тип причини « 04», що свідчить про те, що складені податкові накладні у межах балансу для невиробничого використання.

Позивач стверджує, що всі податкові накладні були включені до декларації з ПДВ у місяці виписки податкових накладних. Станом на 01.02.2019 заборгованість зі сплати ПДВ відсутня. Згідно з податковою декларацією з ПДВ за січень 2019 року, на думку позивача підлягає відшкодуванню з бюджету 579 474, 00 грн.

Крім того, позивач зазначив, що контрагентами не можуть бути направлені скарги щодо несвоєчасної реєстрації позивачем вказаних податкових накладних, оскільки всі податкові накладні виписані та не видаються отримувачу (покупцю). Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, штрафні санкції, визначені ПК України, не застосовуються до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю). Позивач також посилався на лист Міністерства фінансів України від 14.04.2017 № 11310-09-10/10306, відповідно до якого, на думку позивача, штраф не застосовується в усіх випадках, коли податкові накладні не видаються покупцю, у тому числі при складанні податкових накладних на підставі підпункту «б» пункту 198.5 статті 198 ПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає, що штрафні санкції не застосовуються щодо податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю) незалежно від виду операції.

Проте, з такими твердженнями позивача суд не погоджується з огляду на таке.

Як вже зазначалося вище, в силу вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Із представлених суду квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до вищевказаних податкових накладних в ЄРПН вбачається, що податкові накладні: № 1 від 11.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн. фактично зареєстровано 01.08.2017 із затримкою в 93 (дев`яносто три) дні, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 32); № 48 від 30.06.2017 на суму ПДВ 12 753, 81 грн. фактично зареєстровано 01.08.2017 із затримкою в 17 (сімнадцять) днів, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 34); № 4 від 11.04.2018 на суму ПДВ 6 234, 13 грн. фактично зареєстровано 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 36); № 3 від 02.04.2018 на суму ПДВ 6 313, 69 грн. фактично зареєстровано 10.05.2018 із затримкою в 10 (десять) днів, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 38); № 37 від 31.03.2018 на суму ПДВ 126 442, 24 грн. фактично зареєстровано 16.04.2018 із затримкою в 1 (один) день, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 51) та № 22 від 10.08.2018 на суму ПДВ 85 675, 86 грн. фактично зареєстровано 12.09.2018 із затримкою в 10 (десять) днів, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 40).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, факт несвоєчасної реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН позивач не заперечував, окрім податкової накладної № 77 від 31.12.2018, яка не була вчасно зареєстрована з незалежних від позивача причин, а саме у зв`язку із технічними збоями серверів ДФС України, які відбулися 15.01.2019.

В той же час, відповідно до змісту копій податкових накладних, які наявні в матеріалах справи вбачається, що операції, щодо яких позивачем складено податкові накладні, не звільнено від оподаткування, та не оподатковуються за нульовою ставкою, про що в графі « 8» зазначено код ставки: 20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1307, у графі 8 зазначається код ставки: 20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України визначено, що санкції передбачені даною нормою не застосовуються до платника податку лише у випадку, коли допущено несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Суд констатує, що вказані вище випадки не підпадають під правовідносини, в межах яких до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції, оскільки такі податкові накладні виписані на операції не звільнені від оподаткування, що також підтверджується самими податковими накладними, зокрема: № 1 від 11.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн.; № 48 від 30.06.2017 на суму ПДВ 12 753, 81 грн.; № 4 від 11.04.2018 на суму ПДВ 6 234, 13 грн.; № 3 від 02.04.2018 на суму ПДВ 6 313, 69 грн., № 22 від 10.08.2018 на суму ПДВ 85 675, 86 грн., незважаючи на те, що вказані податкові накладні складені отримувачем (покупцем) від нерезидента.

В свою чергу, у відповідності до вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що складання податкової накладної на постачання товарів/послуг покупцю не позбавляє платника податку на додану вартість обов`язку із своєчасної реєстрації податкової накладної у ЄРПН та, відповідно, не звільняє такого платника податку від відповідальність за вчинення вказаного правопорушення, тоді як єдиним виключенням, передбаченим пунктом 102-1.1 статті 120-1 ПК України є сукупність таких обставин, як : а) отримувач податкової накладної не являється платником податку; б) операція щодо якої складено податкову накладну звільнено від оподаткування, або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 826/12584/17, яка в силу вимог статті 242 КАС України врахована судом у спірних правовідносинах.

Відтак, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, а позивачем у належний спосіб не заперечено обставини прострочення ним строку реєстрації податкових накладних в ЄРПН від 1-го до 93-х днів, а саме: податкові накладні № 1 від 11.04.2017, № 48 від 30.06.2017, № 4 від 11.04.2018, № 3 від 02.04.2018, № 22 від 10.08.2018 та № 37 від 31.03.2018, всього на суму ПДВ 249 618, 29 грн., є правильним рішення відповідача про застосування штрафу в розмірі 10% від суми 224 665, 92 грн. (10% штрафу 22 466, 59 грн.), в розмірі 20% від суми 12 753, 81 грн. (20% штрафу 2550, 76 грн.) та 40% від суми 12198, 56 грн. (40% штрафу 4879, 42 грн.), яка становить 29 896, 77 грн.

З огляду на вищевикладене, позовні вимог позивача в частині протиправності спірного податкового повідомлення-рішення на суму штрафу в розмірі 29 896, 77 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо несвоєчасної реєстрації податкової накладної № 77 від 31.12.2018, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України, в електронному вигляді засобами програмного забезпечення «M.Е.doc.», з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, 15.01.2019 направлено на реєстрацію в ЄРПН, зокрема, податкову накладну № 77 від 31.12.2018.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано підтвердження про направлення податкової накладної на адресу відповідача саме 15.01.2019, про що свідчить квитанція № 1 (а.с. 47), з якої вбачається, що звіт доставлено в поштову скриньку ДФС України 15.01.2019 о 15:36:48, про що 16.01.2019 о 13:57 було сформовано вищевказану квитанцію. Крім того, факт подання на реєстрацію податкової накладної № 77 від 31.12.2018 підтверджений отриманою позивачем від контролюючого органу інформацією (а.с. 48).

Крім того, позивачем до позовної заяви додані письмові докази технічних збоїв роботи серверів електронної звітності ДФС України, а саме витяг з офіційного веб-сайту ДФС України (sfs.gov.ua) (а.с. 53), в якому зазначено, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі.

Відповідно до вимог абзацу 13 пункту 201.10 статті 201 ПК України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку № 1246).

Абзацом 13 пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначалося вище та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, позивачем 15.01.2019 протягом операційного дня направлено в електронному вигляді до ДФС України податкову накладну № 77 від 31.12.2018, тобто в межах граничного строку для реєстрації вказаної податкової накладної.

Аналіз наведеного свідчить, що позивачем належним чином підтверджено своєчасність направлення ним податкової накладної № 77 від 31.12.2018 для реєстрації у ЄРПН.

При цьому, представником відповідача не надано до суду доказів надіслання платнику податків протягом операційного дня (15.01.2019) квитанції про прийняття або неприйняття, чи зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а відтак така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних в силу вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Отже, контролюючим органом вказану податкову накладну № 77 від 31.12.2018 не було зареєстровано та не було надано доказів надіслання позивачу протягом операційного дня 15.01.2019 квитанцію про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що суперечить положенням пунктів 13, 14 Порядку № 1246.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині неправомірності застосування до позивача штрафу в розмірі 308 503, 98 грн., а позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо несвоєчасної реєстрації податкової накладної № 8 від 30.04.2017 на суму ПДВ 12 198, 56 грн., суд зазначає, що застосований відповідачем штраф у розмірі 10% від суми 12 198, 56 грн., що складає 1219, 86 грн. є неправомірним, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів як подання на реєстрацію в ЄРПН 16.05.2017 із затримкою в 1 (один) день, так і несвоєчасну її реєстрацію в ЄРПН, оскільки 30.04.2017 позивачем за вказаною податковою накладної господарські операції не відбулися, про що свідчить відсутність доказів зворотного. Проте, податковою накладною № 8 від 30.04.2017 фактично продубльовано податкову накладну № 1 від 11.04.2019 на суму ПДВ 12 198, 56 грн. Вищевказані твердження позивача відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині протиправності спірного податкового повідомлення-рішення на суму штрафу в розмірі 308 503, 98 грн. у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкової накладної № 77 від 31.12.2018, а також на суму штрафу в розмірі 1219, 86 грн. у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкової накладної № 8 від 30.04.2017, що разом становить 309 723, 84 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення в частині застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафу в розмірі 309 723, 84 грн.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог в зазначеній частині, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 309 723, 84 грн.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 309 723, 84 грн., а позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню в зазначеній частині.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 5094, 31 грн. згідно з платіжним дорученням № 354 від 20.08.2019.

Суд, керуючись частиною третьою статті 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог, присуджує позивачеві 4645, 86 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Державного авіаційного підприємства «Україна» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 31.05.2019 № в частині застосування до Державного авіаційного підприємства «Україна» штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в розмірі 309 723, 84 грн. (триста дев`ять тисяч сімсот двадцять три грн. 84 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного авіаційного підприємства «Україна» (, адреса: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-А) судові витрати в сумі 4645, 86 грн. (чотири тисячі шістсот сорок п`ять грн. 86 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення рішення суду 15.10.2020

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.