Справа № 520/8413/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

"19" жовтня 2020 р. справа № 520/8413/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О. розглянувши у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення по справі №520/8413/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (64721, Харківська обл., Барвінківський район, Харківська обл., ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області (61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року у розмірі 78720 грн.70 коп. на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою Управління Пен сійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02, відповідно до якої сума боргу складає 78720 грн.70 коп. Забов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року у розмірі 78720 грн.70 коп. на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02, відповідно до якої сума боргу складає 78720 грн.70 коп.

На виконання рішення від 18.09.2019 року по справі №520/8413/19, судом виготовлений виконавчий лист, який виданий судом 04 травня 2020 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 замінено сторону виконавчого провадження по справі №520/8413/19 Ізюмське об`єднане управління Пенсійного ПФУ Харківської області, його правонаступником Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області.

09.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення способу виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 ве ресня 2019 року у справі №520/8413/19 шляхом: зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини розміру пенсії за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року, яка згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02 року складає 78720 грн.70 коп. однією сумою без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати заяву в порядку письмового провадження за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області заяв або клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із положеннями п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви про встановлення способу виконання рішення в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви про встановлення способу виконання судового рішення по справі №520/10093/19, позивач зазначив, що відповідачем рішення суду не виконано. У відповідь на запит управління повідомило, що заборгованість по виконанню рішень за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року станом на 01.01.2013 року складає 78720 грн. 70 коп. буде здійснена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018 №649.

Однак, Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року у справі №640/6248/19 визнано протиправною та зазначений порядок. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року Апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови КМУ від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Позивачем вказано, що зазначені обставини істотно ускладнюють виконання рішення, з урахуванням чого просить суд встановити спосіб виконання судового рішення шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми недоплаченої частини розміру пенсії з 01.11.2011 року по 31.07.2012 року, однією сумою без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

Згідно ч.3 ст.33 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної статті 378 КАС України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Суд зазначає, що вищенаведені норми не дають чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці заявлених обставин.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вже встановлено судом, на виконання рішення від 18.09.2019 року по справі №520/8413/19, виготовлений виконавчий лист, який виданий судом 04 травня 2020 року, однак доказів того, що на примусовому виконанні перебуває зазначений виконавчий лист позивачем до суду не надано. Крім того, відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження відомостей щодо відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу по справі №520/8413/19 не має, отже відсутні обставини, які роблять виконання рішення неможливим, доказів існування таких обставин заявником до суду не надано, оскільки заявником не використані всі передбачені законом процесуальні дії по виконанню судового рішення.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини розміру пенсії за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року, яка згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02 року складає 78720 грн.70 коп. однією сумою без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (постанова № 649 від 22.08.2018), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, є незаконною, оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява позивача стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи та неможливості їх заявлення при первинному зверненні до суду, оскільки сума заявлена до стягнення не була нарахована відповідачем.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справи №№ 21-394а14, 21-475а14) та постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року (справа №281/1618/14-а), від 10.07.2019 року (справа № 755/7078/16-а).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення, відповідно відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення по справі №520/10093/19.

Згідно ч.8 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу за результатами розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись положеннями ст. ст.ст.5, 241, 248, 256, 293, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення по справі №520/8413/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (64721, Харківська обл., Барвінківський район, Харківська обл., ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області (61022, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Спірідонов М.О.