Справа № 757/65352/19-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Ткаченко Ю.М.

розглянувши справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Інспектора №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коротуна Андрія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.11.2019 року серії ЕАК №1754023.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019р. ОСОБА_1 звернувся суду з позовом до Інспектора поліції Попенко Євгенія Івановича про скасування постанови за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 16.11.2019 року серії ЕАК №1754023. Вказує що обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки правил дорожнього руху не порушував п.8.7.3.е ПДР. Тому постанову вважає незаконною та підлягає скасуванню. Було порушено його право на правову допомогу та захист, право давати пояснення, заявляти клопотання . При розгляді справи було застосовано спрощений підхід , зміст постанови не відповідає вимогам ст..283 КУпАП. Вказував на те ,що 16.11.2019р. здійснював рух на транспортному засобі Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 на автомобільній дорозі в м. Дніпро. Під час руху кожне перехрестя проїжджав лише на дозволене зелене світло світлофора. На місці зупинки

інспектор постанову не оголошував та не вручав. Постанова надійшла

засобами поштового зв`язку. Тому просить скасувати постанову від 16.11.2019 року серії ЕАК №1754023 про притягнення його до адміністративної відповідальностіу вигляді штрафу в розмірі 425 грн., закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Просив розглядати у відсутність, позов підтримав.

Представник відповідачів відзив надав.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 5.02.2020р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до слідуючого.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії від 16.11.2019 року серії ЕАК №1754023., о 11 год. 46 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем на вул..Робоча (Чечелівський) в м.Дніпро керуючи ТЗ Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора , чим порушив п.8.7.3.е ПДР - за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч. 2 ст 122 КУпАП. внаслідок чого Інспектором батальйону №1 роти №4 УШІ в Дніпропетровській області

Коротуном A.C складена вказана постанова, якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п. 8.7.3 розділу 8 ПДР сигнали світлофора мають такі значення, зокрема:

- п.8.7.3а: «зелений дозволяє рух;

- п.8.7.3в: «зелений миготливий дозволяє рух. але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух»;

- п.8.7.3ґ: - «жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів»;

- п.8.7.3е: - «червоний ... забороняє рух»;

При цьому, згідно з пунктом 8.10 розділу 8 ПДР «у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, wo забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Пунктом 8.11. розділу 8 ПДР передбачено, що «водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10. цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху».

Відповідно до підпункту (г) 12.9. ПДР «водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді)».

Відповідно до пункту 16.8 розділу 16 ПДР «водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлоформа на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора».

Згідно ч. 5 Розділу ІV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

При оцінці правомірності дій відповідача, суд враховує наступне:

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України: В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами 2,3 ст. 79 КАС України визначено, що: Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже, судом взяті до уваги всі подані сторонами докази, підстав для прийняття додаткових доказів у понад визначені законом строки немає і відповідних клопотань з доводами про поважність причин пропуску подання суду доказів - не надходило.

Згідно ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідачами суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 16.11.2019року. Судом не встановлено, що у діях, які відповідачем кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП вбачається склад правопорушення.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Оскаржувана постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, тобто вона не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та винесена за відсутності будь-яких доказів вчинення особою правопорушення.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення Позивачем порушень вимог ПДР України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог в частині скасування Постанови серії ЕАК №1754023 від 16.11.2019 року, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача.

Разом з тим, вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки таке питання вирішується за правилами, встановленими КУпАП та відповідно до КАС України не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції під час розгляду ним адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково. Керуючись ст.ст. 251, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 77, 244-246, 257-262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Коротуна Андрія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.11.2019 року серії ЕАК №1754023 задовольнити частково.

Постанову від 16.11.2019 року серії ЕАК №1754023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через місцевий суд, який ухвалив рішення.

Суддя Остапчук Т.В.