Справа № 520/11374/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 жовтня 2020 року № 520/11374/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МК ОЙЛ ТРЕЙД" (вул. Академіка Павлова, буд. 120,м. Харків,61054, ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, буд. 235,м. Черкаси, 18002, ) про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення - рішення № від 15.04.2020 року .

Позивач вважає вказане податкове повідомлення неправомірним та не законним, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд вказує наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 визначено, що ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи):

Як підстава для проведення перевірки у наказі від 14.01.2020 №54 зазначені п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області позивачу були пред`явлені направлення на перевірку № 95,96 від 02.03.2020 та вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки від 02.03.2020 № 356, про що свідчать власноручні підписи найманих працівників - операторів у направленнях на перевірку.

Також встановлено, що позивач фактично допустив посадових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області до проведення фактичної перевірки, не висловлював будь-яких зауважень щодо оформлення наказу чи направлень та не надавав пояснень з приводу можливих порушень законодавства, виявлених під час фактичної перевірки.

Аналіз наведених законодавчих положень свідчить про те, що наказ прийнято на підставі та у спосіб, передбачений законом та з метою реалізації наданих повноважень у сфері королю за дотриманням законодавства в частині ліцензування окремих видів господарської діяльності, оскільки ДПС України вказала на необхідність перевірити суб`єктів господарювання на предмет реалізації пального виключно на підставі відповідної ліцензії.

Фактична перевірка позивача реально проведена та за її результатами складено акт від 13.03.2020 року №50/23-00-32-0122/42797498.

Доказів непред`явлення або ненадання, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) вищезазначених документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПК України, позивачем не надано, а матеріалами справи спростовують такі доводи позивача.

Згідно пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

У зв`язку з відмовою позивача від ознайомлення, підпису та отримання вказаного акту інспекторами контролюючого органу складено акт відмови від отримання та відповідно до приписів пункту 86.5 статті 86 ПК України, а сам акт фактичної перевірки від 13.03.2020 року №50/23-00-32- 0122;42797498 направлено на його адресу засобами поштового зв`язку та вручено останньому, що не заперечується позивачем.

Враховуючи факт допущення Позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах, які підтверджено актом перевірки, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є податкове повідомлення-рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Указана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.02.2019 по справі № 820/5481/17.

Матеріалами справи підтверджено, що 05.03.2020 року о 11 годині 30 хвилин, за адресою Черкаська область, м. Умань, вул. Визволителів буд. 26, розпочато фактичну перевірку ТОВ «МК ОЙЛ ТРЕЙД» (КОД ).

В ході проведення перевірки 05.03.2020 року о 11 годині 46 було проведено зняття X - звіту.

05.03.2020р. перевіряючим ГУ ДПС у Черкаській області було відмовлено у знятті залишків товарно-матеріальних цінностей, пояснення менеджера ТОВ «МК ОЙЛ ТРЕЙД» додані до справи.

Перевіряючими ГУ ДПС у Черкаській області надано письмове звернення про отримання документів (їх належним чином завірених копій) від 05.03.2020р.

ТОВ «МК ОЙЛ ТРЕЙД» (КОД ) надало документи, зазначені в письмовому зверненні в повному обсязі.

Під час проведення фактичної перевірки відповідно до виторгів в базі даних ДПС України АІС «Податковий блок», денного Z-звіту №329 від 01.07.2020 та повного періодичного звіту з фіскальної пам`яті РРО, який надано самим Позивачем як додаток до адміністративного позову: за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності буд. 117 встановлено факти роздрібної торгівлі пального, а саме бензину А-92, бензину А-95, дизельного палива та скрапленого газу (пропану) без наявності ліцензії 01.07.2019 через РРО (фіскальний № ).

За результатами перевірки був складений акт від 13.03.2020 року №50/23-00-32- 0122/42797498., другий примірник якого направлено поштою на адресу платника та який був вручений. Даним актом фактичної перевірки встановлені порушення вимог частини двадцятої та частини тридцять третьої статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Враховуючи вищевикладене, посадові особи ГУ ДПС у Черкаській області під час проведення фактичної перевірки Позивача, під час складання акту перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень, дотримувались Конституції України та діяли виключно у відповідності з Податковим кодексом та іншими нормативно-правовими актами України.

Судом встановлено, що відповідно до виторгів в базі даних ДПС України АІС «Податковий блок», денного Z-звіту №329 від 01.07.2020 та повного періодичного звіту з фіскальної пам`яті РРО, який надано самим Позивачем як додаток до адміністративного позову, зазначено інформацію, яка вказує, що 01.07.2020 здійснювався роздрібний продаж пального на АЗС у м.Сміла, вул. Незалежності,117.

Відповідно пунктів 5-8 розділу III Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 № 547 з змінами та доповненнями, а саме: 5.Реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на повну суму проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації. 6. Внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо такі внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту. 7. Реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми. Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам`яті від`ємних сум розрахунків: дозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача"; забороняється реєструвати через РРО від`ємні суми з використанням операції "сторно". 8. Якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-УІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирають чинності з 1 липня 2019 року.

Відтак, для здійснення такого виду господарської діяльності як роздрібна торгівля пальним, Позивач був зобов`язаний завчасно, тобто до 1 липня 2019 року отримати відповідну ліцензію.

Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Згідно абзацу 31 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» терміни "система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" і "контролюючий орган" для цілей цього Закону вживаються у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Зміст інформації зазначеної у фіскальному чеку під час проведення кожної розрахункової операції на реєстраторі розрахункових операцій автоматично направляється на сервер податкової служби України «Податковий блок» «Інформація» «фіскальні чеки».

Відповідно до підпунктів 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно підпункту 72.1.14 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пунктом 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 № 1442 із змінами та доповненнями (далі Постанова № 1442) визначено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, які призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків (п. 10 Постанови № 1442)

Державний реєстр РРО містить окремий розділ «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)».

Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/ газонаповнювальної станції/ газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів (абз. 57 ст. 1 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до абз. 64 ст. 1 Закону № 481/95-ВР термін «пальне» вживається в цьому Законі у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу (пп. 14.1.141і п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Ліцензія на право роздрібної торгівлі видається суб`єкту господарювання на кожне місце роздрібної торгівлі (господарську одиницю).

Згідно абз. 53 ст. 1 Закону № 481/95-ВР місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю (ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР).

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250 000 гривень (абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Разом з тим, позивачем здійснено роздрібну торгівлю пальним за адресами здійснення господарської діяльності, до отримання ліцензій на роздрібну торгівлю, чим порушено вимоги ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Наявність з боку позивача порушень норм чинного законодавства України виявлених під час проведення перевірки контролюючим органом, а саме реалізація пального без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним 01.07.2019, дана обставина позивачем не спростована, чітких доводів які б ставили під сумнів наявність даних порушень не наведені, тому податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягають скасуванню.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Також суд звертає увагу на те, що Шостий апеляційний адміністративний суд висловлює аналогічну позицію у своєму рішенні по справі № 580/4164/19 від 29.05.2020 р.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно частини 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Твердження позивача про відсутність вини щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним 01.07.2019 без наявності ліцензії, спростовється наявними доказами і вірними з`ясуванням судом обставин справи.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин.

Таким чином, дії відповідача є такими, що відповідають вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та вказуємо, що відповідач, приймаючи оскаржуване ППР від 15.04.2020 № 1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд робить висновок, що перевіркою достовірно та в повному обсязі враховано обставини, які існували на момент проведення перевірки, факти порушень є доведеними письмовими доказами, а податкове повідомлення-рішення від 15.04.2020 № прийнятим у чіткій відповідності до вимог Податкового кодексу України, Закону № 481/95-ВР.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МК ОЙЛ ТРЕЙД" (вул. Академіка Павлова, буд. 120,м. Харків,61054, ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, буд. 235,м. Черкаси, 18002, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В.Зінченко