Справа № 463/4505/20
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/4505/20
Провадження №2-а/463/111/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючогосудді - Шеремети Г.І.

з участю секретаря с/з - Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79005, м.Львів, вул.Зелена, 9), третьої особи: інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Юлії Валеріївни (місце праці: 79005, м.Львів, вул.Зелена, 9) про скасування постанови про адміністративне правопорушення LV від 12.03.2020 року та стягнення моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення LV від 12.03.2020 року, а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12.03.2020 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради було складено відносно нього постановупо справі про адміністративне правопорушення LV, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.15.4 ПДР, а саме: 12.03.2020 року о 14.53 год. по вул.Винниченка, 32 у м.Львові здійснив зупинку на проїжджій частині в два і більше рядів. Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушення. Зазначає про те, що описуючи вчинене правопорушення інспектор в оскаржуваній постанові вказав лише про паркування у два і більше рядів, однак не вказав про жодні перешкоди дорожньому руху або загрозі безпеці руху, які караються згідно ч.3 ст.122 КУпАП. Жодних перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху автомобіль позивача не створював. За адресою м.Львів, вул.Винниченка, 32, крім вулиці і проїжджої частини, якою рухаються в один бік автомобілі фактично є велика площа, яка використовується для паркування великогабаритних туристихних автобусів, службових автомоблів тощо, які жодним чином не створюють перешкод дорожньому руху, більше того ця площа навіть на карті відзначена, як місце паркування автобусів. У зв`язку з цим позивач вважає, що назвати ту частину площі, на якій зупинився, проїздною частиною, виходячи із визначення поняття проїздної частини та її параментів, не можна. Інша справа, що відсутність розмітки в тій частині площі, дає можливість багатозначного трактування. Позивач вважає, що на фото, які розміщені на сайті inspector.lviv.ua та доданих ним до позовної заяви, чітко та однозначно видно, що його автомобіль жодних перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху не створював. Також, на думку позивача, інспектором з паркування не з`ясовано чи на момент паркування позивачем вже було два ряди, чи позивач паркувався в першому ряду, а другий ряд автомобілів з`явився пізніше. Крім того, згідно оскаржуваної постанови технічним засобом, яким здійснено фото є відеореєстратор моделі ДМТ1, при цьому відсутня інформація про серійний номер чи інші ідентифікаційні ознаки відеореєстратора, що створює сумніви в законності отримання доказів інспектором.

У зв`язку із незаконним притягненням до адміністративної відповідальності за порушення, якого позивач не вчиняв, останній вважає, що йому було завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в 5000,00 грн.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. До судового засідання позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак документів на підтвердження причин неявки суду не представив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. Після судового засідання, а саме 25.09.2020 року, від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Зазначив, що інспектором з паркування при винесенні оскаржуваної постанови дотримано усіх вимог закону та така складена за наявності обставин, які свідчили про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Зокрема, зупинку було здійснено на проїздній частині, створюючи перешкоди транспортним засобам, які рухались по цій проїздній частині, що спричинило маневрування цими транспортними засобами для об`їзду такої перешкоди. Також зупинка в два і більше ряди на даній ділянці проїздної частини обмежує оглядовість водіям, які рухаються по цій проїздній частині в межах смуги руху, а також водіям, транспортні засоби яких зупинені в першому ряді біля краю проїздної частини, які розташовані під кутом. Обмеження оглядовості дороги має наслідком загрозу безпеці дорожнього руху. У зв`язку з цим представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та справедливою, а тому немає підстав для її скасування. Інспектор діяв правомірно, в межах своїх повноважень у спосіб, передбачений законом. Крім того, просив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача та при прийнятті рішення врахувати, зазначені у відзиві на позов, обставини.

Третя особа у судове засідання не прибула, хоча була повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином. Пояснення на позов або відзив на позов не подала. Її неяка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасники в судове засідання, призначене на 24.09.2020 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою судді від 21.08.2020 року справу позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.03.2020 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення LV, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.15.4 ПДР, а саме: 12.03.2020 року о 14.53 год. по вул.Винниченка, 32 у м.Львові здійснив зупинку транспортним засобом марки Renault Lodgy, державний номерний знак НОМЕР_1 , на проїжджій частині в два і більше рядів. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі510,00 грн.(а.с.5).

Статтею ст.122 КУпАП, зокрема ч.3, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Таким чином, адміністративно караним є саме порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.15.4 ПДР, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

Інкримінуючи у вину позивачу ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, інспектором в оскаржуваній постанові у відповідності до положень ч.3 ст.122 КУпАП не зазначено про те, що таке порушення створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Суд вважає такими, що мають значення для справи пояснення сторони позивача про те, що за адресою АДРЕСА_2 , крім вулиці і проїжджої частини, якою рухаються в один бік автомобілі фактично є велика площа, яка використовується для паркування великогабаритних туристихних автобусів, службових автомоблів тощо, які жодним чином не створюють перешкод дорожньому руху, більше того ця площа навіть на карті відзначена, як місце паркування автобусів.

Крім того, згідно представлених стороною позивача та долучених судом до матеріалів справи фото (а.с.6) судом встановлено, що з таких чітко та однозначно видно, що автомобіль позивача жодних перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху не створював, оскільки інші автомобілі безперешкодно здійснювали рух по своїх смугах руху, не здійснюючи при цьому навіть об`їзду автомобіля позивача. Крім того, поряд з автомобілем позивача було припарковано й інші автомобілі.

Аналіз обставин справи на предмет їх відповідності наведеним вище положенням законодавства свідчить про те, що інспектор з паркування підійшов формально до складення відносно позивача оскаржуваної постанови. Все це призвело до прийняття необґрунтованої та незаконної постанови, яка на думку суду, підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства та за відсутності доказів вини позивача, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення згідно ч.3 ст.286 КАС України закриттю.

Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що позивачем не доведено мотивованості та підставності заявлення вимоги про стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що позивачем не доведено, як самого факту спричинення моральної шкоди та не обгрунтовано її належними доказами, а також не доведено мотивованості заявлення розміру такої.

У відповідності до положень ст.139 КАС України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в частині вимоги про скасування постанови, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління безпеки міста Львівської міської ради підлягає до відшкодування 420,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,286,295,297 КАС України, ст.122КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (, місцезнаходження: 79005, м.Львів, вул.Зелена, 9), третьої особи: інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Юлії Валеріївни (місце праці: 79005, м.Львів, вул.Зелена, 9) про скасування постанови про адміністративне правопорушення LV від 12.03.2020 року та стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення LV від 12.03.2020 року, складену інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В стягненні моральної шкоди відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління безпеки міста Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ч.4 ст.286, ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 29 вересня 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.