Справа № 520/5139/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р.Справа № 520/5139/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача: Поддашкіної О.Ю., Моїсєєнко К.О.,

представника відповідача: Лютянського М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.06.20 року по справі № 520/5139/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "ГОРН"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "ГОРН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області від 14.01.2020 №3, №3, №3.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про хибність та необґрунтованість висновків акту перевірки на підставі яких прийняті оскаржувані рішення контролюючого органу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 позов задоволено.

Визнано недійсними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 14.01.2020 прийняті Головним Управлінням Державної податкової служби України у Харківській області №3, №3, №3 як незаконні.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ГОРН" сплачений судовий збір в сумі 21020 (двадцять одну тисячу двадцять) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 07.10.2020 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 11.11.2019 по 29.11.2019 фахівцями контролюючого органу проведено планову виїзну перевірку позивача, результати якої оформлені актом від 06.12.2019 № 1085/20-40-05-03-08/36226069 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ГОРН" (податковий номер 36226069).

Відповідно до висновків акту перевірки, контролюючим органом встановлено наступні порушення позивачем:

- п. 201.10 ст.210 Податкового кодексу України, термін реєстрації виписаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 п.44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 4, п. 5. п. 7, п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів (П(С)БО 21), затв. наказом Мінфіну України від 10.08.2000 № 193, п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.18,п.20,п.26 ПСБО 16 «Витрати», Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затв. Наказом Мінфіну України 30.11.1999 № 291, за реєстр. в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 № 893/4186, занижено податок на прибуток на загальну суму 5 183 974,00 грн., в тому числі за в т. ч. за 2016 рік в сумі 803 637,00 грн., за 2017 рік в сумі 1 569 967,00 грн., за 1 квартал 2018 року в сумі 611 191.00 грн., за 2 квартал 2018 року в сумі 490 412,00 грн., за 3 квартал 2018 року в сумі 427 198.00 грн., за 4 квартал 2018 року в сумі 454 671.00 грн., за 1 квартал 2019 року в сумі 437 191,00 грн., за 2 квартал 2019 року в сумі 257 990,00 грн.. за 3 квартал 2019 року в сумі 131 717,00 грн.;

- пп. 14.1.36, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.185.1 ст. 185, п.198.3, п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 65130 грн.;

- пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. № 1 ДФ) за 1, 4 кв. 2016, 1-4 кв.2017, 2 кв. 2018, 2 кв. 2019 з викривленими даними;

- пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, не перераховано податок на доходи фізичних осіб на 30.09.2019 у сумі 684,00 грн. в т.ч. липень - грудень 2016 - 108 грн., січень - грудень 2017 - 216 грн., січень - грудень 2018 - 216 грн., січень - серпень 2019 - 144 грн., за вересень 2019 року строк слати податку на доходи з фіз. осіб не настав, несвоєчасно перераховано податок на доходи з фіз. осіб - 18.00 грн. за січень 2016, який нараховувався відповідно до договору оренди автомобіля;

- ч.1.1 ст.7, ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено загальну суму винагород за виконану роботу (надані послуги) за договором підряду, на суму винагороди по якому за результатами перевірки підлягає нарахування єдиного внеску 22% в загальній сумі 2000 грн. в т.ч за липень 2017 в сумі 2000 грн.;

- п.2.1 ст. 6 розділу II. п.п. 1.1 п.1 ст.7 та ч.5 ст.8 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», занижено загальну суми єдиного внеску (22%) в розмірі 440 грн. в т.ч. за липень 2017 в сумі 440,00 грн.;

- при перевірці дотримання вимог щодо своєчасності сплати єдиного внеску по строку нарахування сум ЄСВ згідно картки особового рахунку встановлено, що підприємством виявлений факт несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску за квітень, червень, липень, серпень 2019. За ч. 11.2 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску - штраф у 20 % своєчасно не сплачених сум;

- п.п. 162.1 ст.162, ст.163, пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, ст.171, п.п.176.2 «а», ст. 176 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями: не перераховано військовий збір станом на 30.09.2019 року у сумі 63,00 грн. в т.ч. за березень - грудень 2016 року у сумі 15 грн., січень - грудень - 2017 року у сумі 18 грн., січень - грудень 2018 року в сумі 18 грн., січень - серпень 2019 року у сумі 12 грн., за вересень 2019 року строк слати податку на доходи з фізичних осіб не настав, а також несвоєчасно перераховано військовий збір у сумі 1,50 грн. за січень 2016 року, який нараховувався підприємством відповідно до договору оренди автомобіля.

На підставі вказаних вище висновків акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 3 від 14.01.2020, яким ТОВ «НВП ГОРН» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 6479967,50 коп., з яких податкове зобов`язання 5183974,00 грн., за штрафними санкціями 1295993,50 грн.

- № 3 від 14.01.2020, яким ТОВ «НВП ГОРН» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 74445,00 грн., з яких податкове зобов`язання 59556 грн., за штрафними санкціями 14889 грн.

- № 3 від 14.01.2020, яким ТОВ «НВП ГОРН» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 130777 грн. 14 коп. застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі двадцять шість тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень 43 копійки; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 124234 грн.86 коп. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі тридцять сім тисяч двісті сімдесят гривень 46 копійок; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 48287 грн. 50 коп. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі дев`ятнадцять тисяч триста п`ятнадцять гривень 00 копійок, загальна сума штрафу 82740,89 грн. (вісімдесят дві тисячі сімсот сорок гривень, 89 коп).

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження прийнятих контролюючим органом рішень.

Проте, за результатами розгляду скарги позивача рішенням Головного управління ДПС України скарга ТОВ «НВП ГОРН» залишена без задоволення, а податкові-повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір від 18.05.2018 № Л2-2018, на виконання умов якого ФОП ОСОБА_1 , як Виконавець, виконав на користь та за завданням ТОВ «НВП ГОРН» наступний обсяг робіт та послуг: механічна обробка пружин на суму 3 208 574,00 грн. На підтвердження фактів передачі в обробку та виконання інших, визначених змістом зобов`язання робіт Виконавцю, сторонами договору складено та підписано у двосторонньому порядку, а також долучено до матеріалів справи: Акти приймання - передачі напівфабрикатів від ТОВ «НВП ГОРН» виконавцю ФОП ОСОБА_1 на механічну обробку за період взаємовідносин з 18.05.2018 по 30.09.2019, а також акти прийому-передачі на повернення готової продукції та виконаних послуг від виконавця ФОП ОСОБА_1 замовнику ТОВ «НВП Горн».

Також позивачем надані конкретні Завдання на кожну окрему партію виробів, акти перевірки якості отриманих від ФОП ОСОБА_1 виробів, розрахунки за вказаним договором в сумі 2 468 521,06 грн., які здійснені ТОВ «НВП ГОРН» в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ФОП ОСОБА_1 . Прийняті з переробки вироби (пружини) оприбутковані, що відображено в бухгалтерському обліку ТОВ «НВП ГОРН» та відповідні надані докази передачі готової продукції (товару) по ланцюгу постачання та розрахунки долучені до матеріалів справи.

Відповідно до наданих доказів за період перевірки в орендному користуванні ТОВ «НВП ГОРН» перебували нежитлові приміщення загальною площею 686,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , що використовувались у господарській діяльності відповідно до умов договору №010/3 від 01.02.2015.

Фактично отриманий від ФОП ОСОБА_1 після виконання робіт та послуг товар зберігався на площах даних нежитлових приміщень і відвантажувався від ТОВ «НВП ГОРН» на користь кінцевого споживача по ланцюгу постачання з вказаного приміщення.

У період з 18.05.2018 по 30.09.2019 від ФОП ОСОБА_1 передано з метою виконання визначеного змістом зобов`язання обсягу робіт та послуг та відповідно прийнято після їх виконання: Акт № 05-03 від 31.05.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 297200,00 грн.; Акт № 06-03 від 29.06.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 340600,00 грн.; Акт № 07-03 від 31.07.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 473371,00 грн.; Акт №08-03 від 31.08.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 137943 грн.; Акт № 09-03 від 28.09.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 156500,00 грн.; Акт № 10-03 від 31.10.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 478700,00 грн.; Акт № 11-03 від 30.11.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 370270 грн.; Акт № 12-03 від 28.12.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 131230 грн.; Акт № 01-03 від 31.01.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 93600 грн.; Акт № 02-03 від 28.02.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 85400 грн.; Акт № 03-03 від 29.03.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 233160 грн.; Акт № 04-03 від 30.04.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 90900 грн.; Акт № 05-03 від 31.05.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 78300 грн.; Акт № 06-03 від 27.06.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 137000 грн.; Акт № 07-03 від 31.07.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 25200 грн.; Акт № 08-03 від 30.08.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 40600 грн.; Акт № 09-03 від 30.09.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 38600 грн.

Всього отримано від ФОП ОСОБА_1 робіт та послуг на суму 3208574,00 грн.

Окремо транспортних документів та документів на зберігання позивач не отримував, так як в діючому договорі (додаткових угодах) існують положення, що доставка та зберігання ТМЦ є обов`язком виконавця і включається в ціну робіт та послуг.

Всі роботи та послуги взяті на бухгалтерський облік: напівфабрикати, що виготовлялись та передавались на механічну обробку, враховувались на рах. 25 «Напівфабрикати», готова продукція на рах. 26 «Готова продукція», послуги від Виконавця: Д-т 25 «Напівфабрикати» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»

За отримані роботи та послуги ТОВ «НВП ГОРН» в перевіряємий період частково розрахувалось з ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Як свідчать матеріали справи, 10.09.2018 між ТОВ «НВП ГОРН» та ФОП ОСОБА_2 укладений договір №К2-2018 на послуги по термообробці пружин. Виконавець, виконав на користь та за Завданням ТОВ «НВП ГОРН» наступний обсяг робіт та послуг: термічна обробка пружин (гарт та відпуска) на суму 2 335 490,00 грн.

На підтвердження фактів передачі в обробку та виконання інших, визначених змістом зобов`язання робіт Виконавцю, сторонами договору складено та підписано у двосторонньому порядку: Акти приймання - передачі напівфабрикатів від ТОВ «НВП ГОРН» виконавцю ФОП ОСОБА_2 на термічну обробку пружин за період взаємовідносин з 10.09.2018 по 30.09.2019, а також акти прийому-передачі на повернення готової продукції та виконаних послуг від виконавця ФОП ОСОБА_2 замовнику ТОВ «НВП Горн».

За період з 10.09.2018 до 30.09.2019 від ФОП ОСОБА_2 передано з метою виконання визначеного змістом зобов`язання обсягу робіт та послуг та відповідно прийнято після їх виконання: Акт №3-09 від 28.09.2018 послуги з термообробки пружин на суму 539500,00 грн.; Акт № 3-10 від 31.10.2018 послуги з термообробки пружин на суму 352300,00 грн.; Акт № 3-11 від 30.11.2018 послуги з термообробки пружин на суму 308730 грн.; Акт № 3-12 від 28.12.2018 послуги з термообробки пружин на суму 40770 грн.; Акт № 3-01 від 31.01.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 98300 грн.; Акт № 3-02 від 28.02.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 98300 грн.; Акт № 3-03 від 29.03.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 280700 грн.; Акт № 3-04 від 30.04.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 83100 грн.; Акт № 3-05 від 31.05.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 85700 грн.; Акт № 3-06 від 27.06.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 156800 грн.; Акт №3-07 від 31.07.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 61190 грн.; Акт № 3-08 від 30.08.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 86400 грн.; Акт № 3-09 від 30.09.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 143700 грн.

Всього отримано від ФОП ОСОБА_2 робіт та послуг на суму 2335490,00 грн.

Окремо транспортних документів та документів на зберігання позивач не отримував, так як в діючому договорі (додаткових угодах) існують положення, що доставка та зберігання ТМЦ є обов`язком Замовника і включається в ціну робіт та послуг.

Всі роботи та послуги взяті на бухгалтерський облік: напівфабрикати, що виготовлялись та передавались на механічну обробку, враховувались на рах. 25 «Напівфабрикати», готова продукція - на рах. 26 «Готова продукція», послуги від Виконавця: Д-т 25 «Напівфабрикати» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»

За отримані роботи та послуги ТОВ «НВП ГОРН» в період, що перевіряється, частково розрахувалось з ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Як свідчать матеріали справи, 03.01.2017 між ТОВ «НВП ГОРН» та ФОП ОСОБА_3 укладений договір № 03/01/17-1 на послуги по механічній обробці (полірування, дробенаклеп та ін.) пружин.

Виконавець виконав на користь та за Завданням ТОВ «НВП ГОРН» обсяг робіт та послуг на суму 5216000,00 грн. На підтвердження фактів передачі в обробку та виконання інших, визначених змістом зобов`язання робіт Виконавцю, сторонами договору складено та підписано у двосторонньому порядку: Акти приймання - передачі напівфабрикатів від ТОВ «НВП ГОРН» виконавцю ФОП ОСОБА_3 на механічну обробку пружин за період взаємовідносин з 03.01.2017 по 30.09.2019, а також акти прийому-передачі на повернення готової продукції та виконаних послуг від виконавця ФОП ОСОБА_3 замовнику ТОВ «НВП Горн».

У перевіряємому періоді, отримані після надання послуг та виконання робіт ТМЦ реалізовані: від ФОП ОСОБА_2 передано з метою виконання визначеного змістом зобов`язання обсягу робіт та послуг та відповідно прийнято після їх виконання: Акт б/н від 31.01.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 670000,00 грн.; Акт б/н від 28.02.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 83000,00грн.; Акт б/н від 31.03.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 428000,00 грн.; Акт б/н від 30.04.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 221000 грн.; Акт б/н від 31.05.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 705000,00 грн.; Акт б/н від 30.06.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 361000,00 грн.; Акт б/н від 31.07.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 218000 грн.; Акт б/н від 31.08.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 124000 грн.; Акт б/н від 30.09.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 388000 грн.; Акт б/н від 31.10.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 302000 грн.; Акт б/н від 30.11.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 704000 грн.; Акт б/н від 28.12.2017 послуги з механічної обробки пружин на суму 534000 грн.; Акт б/н від 31.01.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 478000 грн.

Всього отримано від ФОП ОСОБА_3 робіт та послуг на суму 5216000,00 грн.

Окремо транспортних документів та документів на зберігання не отримували, так як в діючому договорі (додаткових угодах) існують положення, що доставка та зберігання ТМЦ є обов`язком Замовника і включається в ціну робіт та послуг.

Всі роботи та послуги взяті на бухгалтерський облік: напівфабрикати, що виготовлялись та передавались на механічну обробку, враховувались на рах. 25 «Напівфабрикати», готова продукція - на рах. 26 «Готова продукція», послуги від Виконавця: Д-т 25 «Напівфабрикати» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»

За отримані роботи та послуги ТОВ «НВП ГОРН» в період, що перевіряється, розрахувалось з ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Загальна сума перерахувань складає 9647700,00 грн.

Також, ТОВ «НВП ГОРН» укладено договір № 02/04-П5 від 02.04.2018 між ТОВ «НВП ГОРН» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Виконавець), предметом якого є виконання робіт по механічній обробці (поліровка, дробенаклеп та ін.) пружин.

Виконавець виконав на користь та за Завданням ТОВ «НВП ГОРН» обсяг робіт та послуг на суму 2356188,00 грн. На підтвердження фактів передачі в обробку та виконання інших, визначених змістом зобов`язання робіт Виконавцю, сторонами договору складено та підписано у двосторонньому порядку: Акти приймання - передачі напівфабрикатів від ТОВ «НВП ГОРН» виконавцю ФОП ОСОБА_4 на механічну обробку пружин за період взаємовідносин з 02.04.2019 по 30.09.2019, а також акти прийому-передачі на повернення готової продукції та виконаних послуг від виконавця ФОП ОСОБА_4 замовнику ТОВ «НВП Горн».

За перевіряємий період від ФОП ОСОБА_4 передано з метою виконання визначеного змістом зобов`язання обсягу робіт та послуг та відповідно прийнято після їх виконання: Акт №12 від 31.07.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 189714,00 грн.; Акт №13 від 31.07.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 313115,00 грн.; Акт №14 від 31.08.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 369057,00 грн.; Акт №15 від 30.09.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 141526,00 грн.; Акт №16 від 31.10.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 209780,00 грн.; Акт №17 від 30.11.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 149177,00 грн.; Акт №18 від 31.12.2018 послуги з механічної обробки пружин на суму 124345,00 грн.; Акт №19 від 31.01.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 159869,00 грн.; Акт №20 від 28.02.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 134396,00 грн.; Акт №21 від 31.03.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 156756,00 грн.; Акт №22 від 30.04.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 72255,00 грн.; Акт № 23 від 31.05.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 52308,00 грн.; Акт №24 від 31.06.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 88870,00 грн.; Акт №25 від 31.07.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 59610,00 грн.; Акт №25/1 від 30.09.2019 послуги з механічної обробки пружин на суму 135410,00 грн.

Всього отримано від ФОП ОСОБА_4 робіт та послуг на суму 2356188,00 грн.

Окремо транспортних документів та документів на зберігання позивач не отримував, так як в діючому договорі (додаткових угодах) існують положення, що доставка та зберігання ТМЦ є обов`язком Замовника і включається в ціну робіт та послуг.

Всі роботи та послуги взяті на бухгалтерський облік: напівфабрикати, що виготовлялись та передавались на механічну обробку, враховувались на рах. 25 «Напівфабрикати», готова продукція на рах. 26 «Готова продукція», послуги від Виконавця: Д-т 25 «Напівфабрикати» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»

За отримані роботи та послуги ТОВ «НВП ГОРН» в період, що перевіряється, розрахувалось з ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується відповідними долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Загальна сума перерахувань складає 2588880 грн.

Крім того, 01.01.2014 укладено договір № 01/01/14-1 між ТОВ «НВП ГОРН» (Замовник) та ТОВ «ПП фірма «ПОТЕНЦІАЛ» (Виконавець), предметом якого є виконання робіт по механічній обробці (поліровка, дробенаклеп та ін.), термообробці пружин. Постачання продукції із складу Замовника на склад Виконавця здійснюється автомобільним транспортом Виконавця.

Виконавець виконав на користь та за Завданням ТОВ «НВП ГОРН» обсяг робіт та послуг на суму 2945810,00 грн.

На підтвердження виконання робіт сторонами складені Акти здачі-приймання робіт та додатки до актів здачі-приймання робіт за період з 31.01.2016 по 29.12.2017.

Колегія суддів зазначає, що отримані після надання послуг та виконання робіт ТМЦ реалізовані позивачем: ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат м. Кривий Ріг, код 00191023, ПАТ Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат код 00191282, ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат м. Кривий Ріг, код 00190977, ПАТ Укрзалізниця, ЛД Основа код 40075815, ТОВ Реммаркбуд код 31932903, ТОВ ЛОРА РФ, код 044525986, ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат код 00190905, ПАТ Запоріжсталь код 00191230, ТОВ Дніпроенергоресурс код 40988438, ПрАТ Южкокс код 05393079, ПрАТ Старокраматорський машинобудівний завод код 05763642, ТОВ НБС Технологія код 33116297, ПрАТ Суха балка код 00191329,ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», код 05393043,ПАТ Укрзалізниця, ЛД Козятин, код 40075815,ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод», код 05393085,ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», код 00191158,ПАТ Укрзалізниця, ЛД Київ-Пасажирський, код 40075815.

Суми реалізації відображені в бухгалтерському обліку проводками: Д-т 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» К-т 701 «Дохід від реалізації готової продукції»; Д-т 701 «Дохід від реалізації готової продукції» К-т 6412 «Податок на додану вартість» та Д-т 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» К-т 281 «Товари на складі».

Суму доходу повністю внесено в декларацію по прибутку за відповідний період в частину «Доходи», суми «Собівартості» від реалізації готової продукції» враховані при визначенні суми прибутку для оподаткування. Заборгованості покупців перед ТОВ «НВП ГОРН» за поставлену продукцію немає. Реалізовано 20657 штук на суму 15609624,00 грн.

Контролюючий орган, стверджує про відсутність у позивача реальних господарських операцій, але не заперечує та не спростовує того факту, що внаслідок цих операцій змінився майновий стан позивача, зокрема останній отримав після виконання робіт та послуг товар, який в подальшому використав у власній господарській діяльності, реалізував кінцевому споживачу та виконав певний обсяг робіт, послуг.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (згідно із Законом №1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом №1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення).

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (згідно із Законом №1724 VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом №1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій).

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.).

Згідно з п.п. 2.1, 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (надалі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час початку перевіряємого періоду), об`єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час початку перевіряємого періоду), базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

При цьому формування складу податкового кредиту відбувається за правилами встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №820/477/18, від 11.09.2018 у справі №815/6105/17.

Крім того, відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.09.2018 у справі №804/4787/16.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зазначаючи в акті перевірки про відсутність у контрагентів позивача найманих працівників, контролюючий орган не перевірив можливість фактичного виконання умов договорів підприємцями особисто та самостійно, що не суперечить вимогам законодавства.

Податковим органом не надано до суду доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача та його контрагентів з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаність позивача про відповідні дії його контрагентів.

Стосовно висновків контролюючого органу про порушення позивачем пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 №193, що начебто призвело до завищення доходів в результаті нарахування операційної курсової різниці за немонетарними статтями в загальній сумі 106383,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України визначені Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року №193 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.2000 за №515/4736 (надалі - П(С)БО №21).

Пунктом 4 П(С)БО №21 визначено, що курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах; монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.

Згідно з п. 5 П(С)БО №21, операції в іноземній валюті під час первісного визнання відображаються у валюті звітності шляхом перерахунку суми в іноземній валюті із застосуванням валютного курсу на дату здійснення операції (дата визнання активів, зобов`язань, власного капіталу, доходів і витрат).

Під операцією в іноземній валюті розуміється господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.

Сума авансу (попередньої оплати) в іноземній валюті, надана іншим особам у рахунок платежів для придбання немонетарних активів (запасів, основних засобів, нематеріальних активів тощо) і отримання робіт і послуг, при включенні до вартості цих активів (робіт, послуг) перераховується у валюту звітності із застосуванням валютного курсу на дату сплати авансу. У разі здійснення авансових платежів в іноземній валюті постачальникові частинами та одержання частинами від постачальника немонетарних активів (робіт, послуг) вартість одержаних активів (робіт, послуг) визнається за сумою авансових платежів із застосуванням валютних курсів, виходячи з послідовності здійснення авансових платежів (пункт 6 П(С)БО №21).

Висновки органу ДПС в цій частині оскаржуваних податкових повідомлень рішень ґрунтуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства, оскільки з матеріалів справи, а саме Акту перевірки (аркуш 116 Акту) вбачається, що станом на 30.09.2019 у ТОВ «НВП «ГОРН» обліковується заборгованість по імпортним контрактам з ТОВ «ЛОРА».

Стосовно висновків податкового органу з посиланням на заниження показника за рядком 2120 «Інші операційні доходи» в результаті не включення до складу інших доходів сум безнадійної кредиторської заборгованості та тлумачення наявної заборгованості, як безнадійної, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Ознаки безнадійної заборгованості для цілей застосування положень Кодексу визначено підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. Відповідно до підпункту 14.1.11 Податкового кодексу України, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, визнається безнадійною заборгованістю. При цьому сума заборгованості, яка залишилася нестягненою після закінчення строку позовної давності, визнається безповоротною фінансовою допомогою (п.п. 14.1.257 Податкового кодексу України).

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заборгованість ТОВ «НВП «ГОРН» перед ТОВ «ГП «ГОРН» у сумі 998748 грн. не може вважатися безнадійною, за якою минув строк позовної давності, оскільки з урахуванням положень ст. 257 Цивільного кодексу України та договору поставки від 03.11.2014 № 11/14-У, з положеннями щодо зміни строків позовної давності між ТОВ «НВП «ГОРН» та ТОВ «ГП «ГОРН» закінчення терміну позовної давності на дату 31.12.2017 не відбулося. Згідно п. 7.1. договору, строк дії договору встановлений до 31.12.2020, а відповідно до змісту п. 7.2. договору, строк позовної давності встановлюється у термін 7 років. Тобто, заборгованість за товари/послуги за договором не набула стану безнадійної кредиторської заборгованості, а тому кредиторська заборгованість не підлягає включенню до складу валових доходів у перевіряємий період.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що доводи контролюючого органу не ґрунтується на дійсних обставинах та свідчить про безпідставність збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток.

Крім цього, в силу ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Стосовно заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 65130 грн. внаслідок порушення пп. 14.1.36, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп.185.1 ст. 185, п.198.3, п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів зазначає наступне.

Висновки контролюючого органу щодо даних донарахувань ґрунтуються на безпідставному тлумаченні фактично укладених та виконаних договорів позички, як договорів оренди транспортних засобів та тлумаченні таких, як нікчемних.

Відповідно до ст. 827 Цивільного кодексу України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «НВП ГОРН» та громадянином ОСОБА_5 04.01.2016 укладено договір б/н позички транспортного засобу, а саме автомобіля марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до умов вказаного договору він є безоплатним. Фактично транспортний засіб переданий в позичку ТОВ НВП «ГОРН» та використовувався у власній господарській діяльності, що підтверджено документально, зокрема, долученими до матеріалів справи подорожніми листами, актами списання пального за перевіряємий період, що також знайшло своє відображення в Акті перевірки (Таблиця № 1 аркуш. 49-56 акту перевірки).

Також, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «НВП ГОРН» та громадянином ОСОБА_6 07.01.2019 укладено договір б/н позички транспортного засобу, а саме автомобіля марки Skoda Rapid, 2013 рік випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , строком до 31.12.19. Відповідно до умов вказаного договору він є безоплатним. Фактично транспортний засіб переданий в позичку ТОВ НВП «ГОРН» та використовувався у власній господарській діяльності, що підтверджено документально.

Стосовно доводів контролюючого органу про нікчемність договорів оренди, колегія суддів зазначає про їх необґрунтованість, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, між сторонами укладено договори позички транспортних засобів, і твердження відповідача про нікчемність у зв`язку з відсутністю їх нотаріального посвідчення, не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 828 Цивільного кодексу України, договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Тобто, договір позички (безкоштовного користування) наземних самохідних транспортних засобів за участю фізичної особи не обов`язково посвідчувати нотаріально.

Згідно з ст. 1 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Стаття 1 Європейської угоди, що стосується праці екіпажів транспортних засобів, здійснюючих міжнародні автомобільні перевезення (дата приєднання Україною 07.09.2005) визначає, що під "автомобілем" мається на увазі будь-який самохідний транспортний засіб, що використовується зазвичай для перевезення на дорогах людей або вантажів або для буксирування дорогами транспортних засобів, що використовуються для перевезення людей або вантажів; цей термін не включає сільськогосподарські трактори.

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Отже, автомобілі позивача належать до наземних самохідних транспортних засобів, а відтак, договори позички транспортного засобу, укладені між ТОВ НВП «ГОРН» та громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не потребують обов`язкового нотаріального посвідчення, а отже доводи контролюючого органу в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, надані договори позички транспортних засобів відповідач безпідставно тлумачить, як договори оренди. Натомість, колегія суддів зазначає, що договір оренди та договір позички різні правові категорії.

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини, суд першої інстанції правомірно встановив, що доводи відповідача стосовно порушення позивачем вимог Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження, а висновки про необґрунтоване включення позивачем до складу витрат в бухгалтерському обліку 330149,00 грн. грн. за списання матеріалів (вартість палива), використаного на роботу автомобілів є помилковими.

Стосовно доводів контролюючого органу, що задекларовані господарські операції з придбання товарів/отримання робіт, послуг не відбувалися у дійсності, рух активів від контрагента-постачальника до ТОВ «НВП ГОРН» в дійсності не відбувся, надані ТОВ «УП ГОРН» первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «НВП ГОРН» та контрагентами - постачальниками у відповідних звітних періодах, відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання транспортні послуги по організації та доставки вантажів, вантажно-розвантажувальні роботи які отримано від ТОВ «УП ГОРН» в зв`язку з відсутністю трудових ресурсів, в т.ч. наявних фахівців які можуть виконувати такі види робіт, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно з ст.ст. 930, 931 Цивільного кодексу України, договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Судовим розглядом встановлено, що 01.04.2012 між ТОВ НВП ГОРН та ТОВ «УП ГОРН» укладено договір на вантажно-розвантажувальні роботи б/н. Предмет договору, згідно п. 1 є -вантажно-розвантажувальні роботи по заявці Замовника, включаючи весь комплекс пов`язаних з ним операцій по укладанню і кріпленню вантажу, його сепаруванню тощо; збереження вантажів, включаючи роботи по складській підготовці вантажу до перевезення так, переупаковку і ремонт тари для забезпечення повного збереження вантажу під час перевезення, сортування, нанесення на вантаж повного і чіткого маркування, передбаченого правилами перевезення, і інші.

З метою підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем, за перевіряємий період, надано: заявки (транспортний заказ) на надання транспортно-експедиційних послуг, вантажно-розвантажувальних послуг, сортувальних та пакувальних послуг, звіти про надання транспортно-експедиційних послуг, вантажно-розвантажувальних послуг, сортувальних та пакувальних послуг, акти здачі-прийняття робіт, розшифровки вантажно-розвантажувальних робіт.

Відповідно до акту перевірки відповідачем у ході перевірки встановлено, що ТОВ «НВП ГОРН» придбало транспортно-експедиційні послуги у ТОВ «УП ГОРН». Проте, жодних обґрунтованих посилань на відповідні первинні документи та доказів згідно яких контролюючим органом зроблено такий висновок не зазначено в акті перевірки та не надано до суду.

Натомість, відповідачем за наслідками проведеного в Акті аналізу зроблено висновок про те, що задекларовані господарські операції між позивачем та ТОВ «УП ГОРН» не відбулися у дійсності. Відповідач зазначив про відсутність належним чином оформлених первинних документів та відсутність факту реального здійснення господарських операції з придбання цих послуг всього на суму 10171705,00 грн.

Однак, жодного належного доказу та обґрунтування, з відповідним посиланням на первинні документи, того, що господарські операції між позивачем та ТОВ «УП ГОРН» не були здійснені контролюючим органом не зазначено в акті перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що доводи податкового органу викладені в акті перевірки на відсутність факту реального здійснення оформлених ТОВ НВП «ГОРН» операцій з придбання послуг з ТОВ «УП ГОРН» ґрунтуються лише на припущеннях.

Крім того, контролюючим органом не надано до суду, доказів проведення чи призначення перевірки ТОВ «УП ГОРН» (контрагента позивача), які б свідчили про нереальність вказаних господарських операцій за участю позивача, відтак матеріали справи не містять доказів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, є недостовірні та (або) суперечливі.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 по справі №820/13056/13-а.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судовим розглядом встановлено, що угоди (договори) позивача з контрагентами за період перевірки укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді.

Відтак, доводи контролюючого органу щодо нікчемності або недійсності зазначених договорів є необґрунтованими.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірне винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Стосовно доводів контролюючого органу про порушення п. 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України, а саме в частині порушення позивачем термінів реєстрації виписаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 31.07.2019 по 30.09.2019, на підставі чого винесене податкове повідомлення - рішення № 3 від 14.01.2020 про застосування штрафу у загальному розмірі 82740,89 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 76 Закону України від 16.01.2020 № 466 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", який набрав чинності 23.05.2020 внесені зміни до ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Для ПН/РК на звільнені від ПДВ операції, за ставкою 0 %, а також для компенсувальних ПЗ (за п. 198.5 і ст. 199 Податкового кодексу України) і з типом причини "15" (складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання) штрафи з 23.05.2020 такі:

за порушення строку реєстрації в ЄРПН у розмірі 2 % обсягу постачання (без ПДВ), але не більше ніж 1020 грн. (п. 1201.1 Податкового кодексу України);

за не реєстрацію в ЄРПН (якщо буде виявлено під час перевірки) у розмірі 5 % обсягу постачання (без ПДВ), але не більше як 3400 грн. (п. 1201.2 Податкового кодексу України).

Стосовно штрафів, нарахованих платникам ПДВ протягом періоду з 01.01.2017 до 31.12.2019, що станом на 23.05.2020 перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за якими не сплачено, тобто є неузгодженими.

Зі змісту апеляційної скарги встановлено відсутність доводів або обґрунтувань неправомірності прийняття судом першої інстанції судового рішення в цій частині.

Так, згідно з п. 73 підрозд. 2 розд. ХХ Податкового кодексу України, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу й надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважають скасованим (відкликаним).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що винесене податкове повідомлення - рішення № 3 від 14.01.2020, про застосування штрафу у загальному розмірі 82740,89 грн. за період з 31.07.2019 по 30.09.2019 є незаконним та підлягає скасуванню.

З урахуванням дослідження судом першої інстанції всіх первинних документів та встановлення дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податку на прибуток, а також реальне виконання сторонами, укладених правочинів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року по справі №520/5139/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 15.10.2020 року