Справа № 620/3822/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3822/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення та нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 26.08.2020 у розмірі меншому, ніж 60% суддівської винагороди судді місцевого господарського суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 60% суддівської винагороди судді місцевого господарського суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, починаючи з 26.08.2020; встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що стаж її роботи на посаді судді становить понад 25 років, що є підставою для розрахунку належної їй до виплати суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням відсоткового розміру суддівської винагороди 60%. Вважає дії відповідача у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди протиправними та такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства і порушують її права.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 14.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, наголошуючи на тому, що вірно зарахував стаж 20 років 02 місяці та 10 днів для призначення довічного грошового утримання позивача; наголошує що позивач помилково ототожнює стаж роботи, який дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, зі стажем роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного грошового утримання. Відповідач вказує на відсутність правових підстав для зарахування до стажу судді періодів роботи позивача на посадах юрисконсульта 1 та 2 категорії.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Указу Президента України від 26.04.2000 №626/2000 ОСОБА_1 призначено на посаду судді арбітражного суду Чернігівської області строком на п`ять років.

Наказом голови Арбітражного сулу Чернігівської області від 15.06.2000 №01-06/58 ОСОБА_1 зараховано до штату цього суду на посаду судді, що підтверджується відповідним записом №12 у трудовій книжці.

Постановою Верховної Ради України від 19.05.2005 №2585-IV ОСОБА_1 обрано на посаду судді місцевого Господарського суду Чернігівської області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.08.2020 №2436/о/15-20 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Господарського суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви у відставку. Зазначеним рішенням встановлено, що суддя ОСОБА_1 має достатній для звільнення у відставку стаж роботи, визначений на підставі статей 116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону в редакції Закону України «Про вищу раду правосуддя» (а.с.16-18,53-55).

Наказом Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2020 №90-ос «Про відрахування зі штату суду ОСОБА_1 » відраховано ОСОБА_1 зі штату суду з посади судді Господарського суду Чернігівської області 25.08.2020, як таку, що звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.19,56).

26.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.27).

До заяви позивачем, з поміж іншого, було додано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці від 25.08.2020 №05-20/1333/20 згідно Додатку 4 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891, згідно якого тривалість стажу судді становить 25 років 2 місяці та 10 днів (а.с. 28,57).

Протоколом від 31.08.2020 позивачу з 26.08.2020 призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (а.с. 30-31).

При призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідачем не враховано до стажу, який дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді 5 років роботи позивача на посадах юрисконсультом 2-ї категорії та юрисконсультом 1-ї категорії юридичного відділу Комерційного акціонерного банку «Демарк».

Позивач вважає дії відповідача у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди неправомірними, такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Правовідносини щодо стажу роботи на посаді судді та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі за текстом - Закон №1402).

В силу частини 1 статті 116 Закону України №1402-VIII стаж роботи на посаді судді визначається згідно зі статтею 137 цього ж Закону.

Згідно зі статтею 137 Закону №1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 №9901/805/18 (провадження №11-1481заі18) вказала, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення. Отже внесені до статті 137 Закону №1402-VI1I зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Аналогічний висновок зазначено у спільному листі «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05.11.2018 голови Вищої ради правосуддя І. Бенедисюка, в. о. голови Верховного Суду Б. Львова, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України С. Козьякова, в. о. голови Ради суддів України А. Жука, голови Державної судової адміністрації України З. Холоднюка, ректора Національної школи суддів України М. Оніщука, адресованого апеляційним та місцевим судам.

Отже вищевказана норма закону призвела до покращення правового становища позивачки, оскільки дозволила зарахувати її стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивачки на посаду судді.

Як випливає з Указу Президента України від 26.04.2000 №626/2000 ОСОБА_1 призначено на посаду судді арбітражного суду Чернігівської області строком на п`ять років та наказом голови Арбітражного сулу Чернігівської області від 15.06.2000 №01-06/58 ОСОБА_1 зараховано до штату цього суду на посаду судді, що підтверджується відповідним записом №12 у трудовій книжці, а відтак саме з цієї дати позивач приступила до виконання обов`язків судді.

Суд зауважує, що на дату призначення ОСОБА_1 на посаду судді арбітражного суду діяв спеціальний Закон України від 04.06.1991 №1142-XII «Про арбітражний суд» (в редакції станом на момент призначення позивача на посаду судді).

Згідно статті 22 вказаного закону право на зайняття посади судді арбітражного суду Автономної Республіки Крим, арбітражних судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Отже нормами законодавства, яке діяло на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, право на заняття посади судді мав громадянин України, який, зокрема, мав стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 №200/14891 (далі Порядок) , заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Пунктом 2 розділу 1 Порядку встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

Згідно пункту 1 розділу 3 Порядку до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додаються, зокрема, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додано, зокрема, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Господарським судом Чернігівської області 25.08.2020 №05-20/1333/20 (а.с. 28).

Згідно вказаного розрахунку, до стажу судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховано роботу позивачки в Комерційному акціонерному банку «Демарк», на посадах юрисконсульта 2-ї категорії та юрисконсульта 1-ї категорії юридичного відділу, в період з 08.06.1995 по 09.06.2000 та роботу суддею арбітражного суду Чернігівської області (в 2001 році арбітражний суд Чернігівської області реорганізовано в господарський суд Чернігівської області), в період з 15.06.2000 по 25.08.2020.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складеного по формі додатку №4 до Порядку, станом на 25.08.2020 зазначений стаж у ОСОБА_1 складає 25 років, 02 місяці, 10 днів.

В матеріалах справи міститься протокол призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 31.08.2020, з якого вбачається, що позивачу зараховано стаж з наступними даними: загальний стаж (повний) становить 36 років, 9 місяців, 7 днів; у тому числі стаж судді становить 20 років, 02 місяці, 12 днів (а.с. 30-31).

Суд вважає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Суд зауважує, що при виході позивача у відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як судді включення певного періоду слугує розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 4) до Порядку, який складається судом, в якому позивач обіймав посаду при виході у відставку.

При цьому, суд наголошує, що органи пенсійного фонду не в праві коригувати складові розрахунку стажу судді який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі № 243/4448/17, від 11.09.2018 у справі № 428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а.

Із системного аналізу статті 137 та абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 та правової позиції Верховного суду по спірним правовідносинам, суд дійшов висновку, що п`ять років стажу роботи ОСОБА_1 на посадах юрисконсульта 2-ї категорії, юрисконсульта 1-ї категорії юридичного відділу Комерційного акціонерного банку «Демарк» зараховуються до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що є помилковим ототожнювати стаж роботи, який дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, зі стажем роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного грошового утримання.

Зазначене твердження спростовується вищезазначеними нормами законодавства, розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , складений Господарським судом Чернігівської області 25.08.2020 та поданий до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, в якому вказано, що стаж судді становить 25 років, 2 місяці та 10 днів та правовою позицією Верховного суду зі спірних правовідносин.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що до стажу роботи ОСОБА_1 , який надає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, повинно зараховуватися стаж роботи в Комерційному акціонерному банку «Демарк», на посадах юрисконсульта 2-ї категорії та юрисконсульта 1-ї категорії юридичного відділу, в період з 08.06.1995 по 09.06.2000 та роботу суддею арбітражного суду Чернігівської області (в 2001 році арбітражний суд Чернігівської області реорганізовано в господарський суд Чернігівської області), в період з 15.06.2000 по 25.08.2020.

Таким чином, загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає їй право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 25 років, 2 місяці та 10 днів.

Частиною 3 статті 142 Закону № 402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже ОСОБА_1 має право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, натомість відповідач призначив останній щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідач не надав суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів обґрунтованості та правомірності призначення судді ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення та нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 26.08.2020 у розмірі меншому, ніж 60 відсотків суддівської винагороди судді місцевого господарського суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування.

Відповідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проаналізувавши вищевикладене, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, судом визнано за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з врахуванням п`яти років стажу роботи на посадах юрисконсульта 2-ї категорії, юрисконсульта 1-ї категорії юридичного відділу Комерційного акціонерного банку «Демарк», виходячи з розрахунку 60 відсотків суддівської винагороди судді місцевого господарського суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, починаючи з 26.08.2020, з врахуванням виплачених сум.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За таких обставин суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати, у 30-денний термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення та нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 26.08.2020 у розмірі меншому, ніж 60 відсотків суддівської винагороди судді місцевого господарського суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з врахуванням п`яти років стажу роботи на посадах юрисконсульта 2-ї категорії, юрисконсульта 1-ї категорії юридичного відділу Комерційного акціонерного банку «Демарк», виходячи з розрахунку 60 відсотків суддівської винагороди судді місцевого господарського суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, починаючи з 26.08.2020, з врахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у 30-денний термін, з моменту набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Суддя В.В. Падій