Справа № 215/4915/20
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/4915/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О., за участю секретаря: Махоні Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рядового поліції 2 батальйону ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області про скасування постанови серії ЕАМ №3030287 від 24.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про скасування постанови серії ЕАМ №3030287 від 24.08.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.. Відповідно до оскаржуваної постанови він ніби то 24.08.2020 о 23:06:36 годині в м. Кривий Ріг по вул. Маршака, 15, керуючи транспортним засобом NISSAN SUNNY номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п.9.2.б ПДР України. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки вона складена з порушенням вимог КУпАП без всебічного і повного з`ясування всіх обставин, які потрібні для об`єктивного розгляду справи. Стверджує, що він, здійснюючи на автомобілі NISSAN SUNNY номерний знак НОМЕР_1 поворот по вулиці Маршака у Кривому Розі, подав сигнал ліворуч світловим покажчиком, а потім припаркувався і заглушив авто. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не зібрано будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки з відеозапису боді камери зовсім не видно, що позивач порушив Правила дорожнього руху, а отже, не встановлено і не доведено факту не подання ним сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, тому будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відсутні. В зв`язку з чим позивач просить постанову серії ЕАМ №3030287 від 24.08.2020 скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідач надіслав суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на наявність факту порушення позивачем п.9.2 б ПДР України та правомірність винесення щодо нього оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. На підтвердження порушень позивачем Правил дорожнього руху відповідач до відзиву додав відеозаписи з автомобільного відео реєстратора та бодікамери (вх.№18213 від 01.10.2020).

Ухвалою від 14.09.2020 прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 28.09.2020 розгляд справи було відкладено в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

У судове засідання 12.10.2020 сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.08.2020 рядовим поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг Коверником Д.А. (далі відповідач) винесено постанову серії ЕАМ №3030287 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 (далі позивач) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с.8).

Відповідно до змісту постанови, позивач, 24.08.2020 о 23:06:36 в м. Кривий Ріг, вулиця Маршака, 15 керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті; Бодікамера АЕ00006 АЕ00103, чим порушив п. п. 9.2 б ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Правопорушення кваліфіковано за ч.2 статті 122 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 425 грн..

Позивач зазначає, що дійсно у день та час, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснюючи на автомобілі NISSAN SUNNY номерний знак НОМЕР_1 поворот по вулиці Маршака у Кривому Розі подав сигнал ліворуч світловим покажчиком, потім припаркувався, заглушивши авто.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п.9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано DVD-R диск із відеофіксацію обставин події, що може свідчити про порушення позивачем вимог п. 9.2 б ПДР.

Так, на переглянутому судом диску міститься однин фотознімок та чотири відеофайли, відзняті боді-камерами та відео реєстратором поліцейських.

На файлі № зафіксовано, як водій дістає із салону автомобіля документи і надає їх поліцейському, а також процес підготовки до розгляду і початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, де позивачу роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

На переглянутому фотознімку з вказаного диску під назвою «Стоп кадр» міститься напис: «Авто позивача, на котрому не ввімкнено покажчика повороту ліворуч, при виконанні повороту на перехресті» та жовтою стрілкою відмічено квадрат, в якому видно вогні передніх ввімкнених фар авто. При цьому встановити марку автомобіля, його державні номери та колір не можливо.

Файл із назвою «Факт правопорушення 1» містить запис із відео реєстратора авто поліцейських і на ньому зафіксовано автомобіль, що рухається назустріч та повертає ліворуч без увімкнених покажчиків повороту. Проте, знову ж таки, визначити марку цього автомобіля, його державні номери та колір не можливо.

Файл із назвою «Факт правопорушення 2» містить запис із відео реєстратора авто поліцейських і на ньому зафіксовано автомобіль, що рухається перед ними в попутному напрямку. Також на цьому файлі не видно марку зазначеного автомобіля, його державні номери та колір.

Файл із назвою «Факт правопорушення 3» містить запис, на якому видно скупчення працівників поліції та людей біля припаркованих автомобілів.

Таким чином, із наданих відповідачем доказів неможливо достеменно встановити, який саме автомобіль порушив Правила дорожнього руху, не ввімкнувши світлового покажчика повороту при здійсненні на перехресті повороту ліворуч, оскільки номерний знак автомобіля та його марка на відеозаписах не відображені. Тобто будь-яких доказів недотримання позивачем Правил дорожнього руху відповідачем не надано.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб`єкт владних повноважень повинен шляхом надання належних та допустимих доказів довести правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Однак, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач керуючи автомобілем та виконуючи маневр поворот ліворуч, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3030287 від 24.08.2020 підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 840 грн. 40 коп. судового збору за подачу даного позову, тоді як за подання адміністративної позовної заяви у справах з приводу рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн..

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, в разі надходження від позивача відповідного клопотання судом буде вирішено питання про повернення йому 420,40 грн. надміру сплаченої суми судового збору за подання даного позову.

Решта сплаченого позивачем судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України.

На підставі ст.ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП та керуючись п.1 ч.1 ст.20, ст.ст.44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Коверника Дмитра Андрійовича рядового поліції 2 батальйону ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області про скасування постанови серії ЕАМ №3030287 від 24.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати Постанову серії ЕАМ №3030287 від 24.08.2020, винесену рядовим поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг Коверником Дмитром Андрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП закрити.

Відшкодувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , сплачену суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України ().

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 12.10.2020.

Суддя