Справа № 160/1849/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/1849/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року у справі №160/1849/20 (головуючий суддя першої інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), (третя особа - ОСОБА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.02.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 10.09.2018 року про накладення штрафу в розмірі 40727,17 грн. у виконавчому провадженні №15472638 з примусового виконання виконавчого листа №2-1446, виданого 29.07.2005 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з нього аліментів з на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування з позовних вимог зазначено, що вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» набрала чинності 28.08.2018 року, тому не має зворотної дії у часі. Позивач також вказав, що застосований до нього вид відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, з`явився в законі лише 28.08.2018 року, тобто був відсутній на момент початку скоєння правопорушення (з липня 2014 року по 27.08.2018 року).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 та п.3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони повідомлені про розгляд справи в пордку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2005 року на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області видано виконавчий лист №2-1446 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менш неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 29.03.2005 року.

21.10.2009 року державним виконавцем відділу ДВС Краснолуцького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 15472638 (а.с.12).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року №246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 року №46-В «Про переміщення органів та установ Луганської області», що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на територію підконтрольну українській владі, а саме: Хрустальнинський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області, який знаходиться за адресою: 93010, м. Рубіжне, вул. Володимирська, 36-Б. Однак, оригінали матеріалів виконавчих проваджень залишились на окупованій території, а саме: Луганська обл, м. Красний Луч, вул. Карла Маркса, 13.

03.09.2018 року до Хрустальнинського міського відділу ДВС ГТУЮ в Луганській області надійшов дублікат вищевказаного виконавчого листа від 29.07.2005 року №2-1446 (а.с.13).

03.09.2018 року державним виконавцем Хрустальнинського міського відділу ДВС ГТУЮ в Луганській області винесено постанову про відновлення втраченого виконавчого провадження, якою відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа (дублікат) від 29.07.2005 року №2-1446, документ видав: Лисичанський міський суд Луганської області.

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.09.2018 року у боржника ( ОСОБА_1 ) наявна заборгованість, розмір якої сукупно перевищує суму відповідних платежів за три роки, та становить 81454,33 грн. (а.с.14).

10.09.2018 року державним виконавцем Хрустальнинського міського відділу ДВС ГТУЮ в Луганській області винесено постанову про накладення штрафу на боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача у розмірі 40727,17 грн. (а.с.15).

Позивач, не погодившись із вказаною постановою відповідача, оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що з 28.08.2018 року Законом №1404-VIII встановлено, що строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів (заборгованість за один рік, заборгованість за два роки, заборгованість за три роки, тощо) саме для застосування заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону №1404-VIII, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. З наведеного суд дійшов висновку про те, що з 28.08.2018 року державний виконавець має право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за встановленням, зокрема, двох юридичних фактів: по-перше - станом на 28.08.2018 року (та у подальшому на день прийняття рішення про накладення штрафу) боржник має заборгованість зі сплати аліментів, по-друге - розмір заборгованості зі сплати аліментів учасником виконавчого провадження не оспорений у судовому порядку.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції встановлено грубе порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №160/1849/20 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання (вручення) цієї ухвали шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з поважними письмовими обґрунтуваннями причин пропуску такого строку (а.с.28).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі №160/1849/20 призначено питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до суду поважними та поновлення такого строку звернення до адміністративного суду до розгляду у судовому засіданні на 24.03.2020 року о 10:00 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с.62).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі №160/1849/20 у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції по справі №160/1849/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено (а.с.137-138).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.192-195).

Вказані ухвали та рішення суду наявні в єдиному державному реєстрі судових рішень.

Інших ухвал суду першої інстанції по даній справі вказаний реєстр та матеріали справи не містять.

З наведеного вбачається, що вирішуючи справу по суті, судом першої інстанції взагалі не приймалась ухвала про відкриття провадження у справі та не вирішувалось питання щодо поновлення строку звернення позивача до суду з даним позовом.

Таким чином, суд першої інстанції, залишив адміністративний позов без руху для подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом, а після надходження такої заяви, призначив до розгляду питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до суду поважними та поновлення такого строку.

Проте, судом першої інстанції заява позивача про поновлення строку звернення до суду не розглядалась, рішення з цього питання судом не приймалось.

Розділом ІІ Кодексу адміністративного судочинства України визначено стадії позовного провадження та їх послідовність:

- Відкриття провадження у справі, яка включає, зокрема: пред`явлення позову; залишення позову без руху, повернення позовної заяви; відмова у відкритті провадження в адміністративній справі; відкриття провадження у справі,

- Підготовче провадження,

- Розгляд справи по суті.

З наведеного можливо зробити висновок, що розгляд справи та прийняття рішення по суті позову неможливо без відкриття провадження у справі.

Судом першої інстанції на виконання вимог статті 172 КАС України не вирішувалось питання: чи виконав позивач вимоги ухвали суду від 19 лютого 2020 року, чи усунув він недоліки позову; чи належить відмовити у відкритті провадження за позовною заявою або повернути позов, або прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Натомість, суд першої інстанції без виконання зазначених вище вимог КАС України та без прийняття відповідних процесуальних документів, розглянув 14.05.2020 року позов ОСОБА_5 та ухвалив рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до абз.2 частини 2 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо правильності вирішення справи (рішення), оскільки судом першої інстанції провадження у справі взагалі не відкривалось, а позовні вимоги вирішені судом на стадії відкриття провадження у справі (залишення позовної заяви без руху).

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливість повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду після скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції.

Але, цим кодексом не передбачено і вирішення позовних вимог з ухваленням рішення по їх суті на стадії відкриття провадження у справі (залишення позовної заяви без руху), тобто, без виконання судом першої інстанції вимог статті 172 КАС України.

Натомість, апеляційний суд вважає, що не вирішення питання про відкриття провадження у справі чи повернення позову у зв`язку з не усуненням недоліків, визначених ухвалою про залишення позову без руху, перешкоджає вирішенню справи по суті як судом першої, так і апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає можливим застосувати в такому разі аналогію закону, тобто застосувати положення статті 320 КАС України відносно ухвали суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 319, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року у справі №160/1849/20 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року у справі №160/1849/20 скасувати.

Справу №160/1849/20 повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії залишення позовної заяви без руху.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак