Справа № 320/3103/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 320/3103/19

адміністративне провадження № К/9901/21017/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №320/3103/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій,

УСТАНОВИВ:

20.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020.

Верховний Суд ухвалою від 07.09.2020 залишив касаційну скаргу без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

21.09.2020 на адресу Верховного Суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про усунення недоліки касаційної скарги, а саме копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 02.05.2018: №, , №,№, копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.05.2018 №Ф- та копію рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.05.2018 №.

До Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.05.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.05.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.05.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.05.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.05.2018 №Ф-;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.05.2018 №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 12.03.2018 по 23.03.2018 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача за період 01.01.2015 по 31.12.2017.

Результати перевірки оформлені Актом від 30.03.2018 №232/10-36-13-04/14/ .

В Акті перевірки зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, а саме:

- пп. 177.2 п. 174.4.1. ст. 177 ПК України, а саме, завищення валових витрат на загальну суму 148598.82 (за 2017 рік), у зв`язку з чим, встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік та встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2017 рік, що підлягає сплаті у сумі 26747,79 грн.;

- пп. 163.1.1 п. 163.1. ст. 163 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме, не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір за 2017 рік у сумі 2228.98 грн;

- пунктів 198.1. 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, у результаті чого, занижені податкові зобов`язання з ПДВ за серпень 2017 року на суму 11479,00 грн, вересень 2017 року на суму 6234,00 грн, грудень 2017 року на суму 8868,00 грн та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 54268,00 грн, в тому числі, за вересень 2017 року на суму 3339,00 грн;

- п. 2 ч. 1 ст.7, п. 2, 3, 9 ст. 9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування», а саме, занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 на суму 32691,78 грн.

На підставі висновків перевірки, Головним управлінням ДФС у Київській області були прийняті податкові-повідомлення-рішення від 02.05.2018: № у розмірі 33434,74 грн, № у розмірі 2786,23 грн, № у розмірі 32976,25 грн, № у розмірі 3339,00 грн, рішення від 02.05.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 3269,18 грн та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.05.2018 №Ф- у розмірі 32691,78 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняті Головним управлінням ДПС у Київській області податкові повідомлення-рішення від 02.05.2018: №, №, №, №, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.05.2018 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.05.2018 № є протиправними та підлягають скасуванню.

Головне управління ДПС у Київській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №320/3103/19скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень-рішень від 02.05.2018: № у розмірі 33434,74 грн, № у розмірі 2786,23 грн, № у розмірі 32976,25 грн, № у розмірі 3339,00 грн, рішення від 02.05.2018 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 3269,18 грн та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.05.2018 №Ф- у розмірі 32691,78 грн.

За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №320/3103/19 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №320/3103/19 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова В.П. Юрченко Р.Ф. Ханової