Справа № 179/850/20
Суддя: Ковальчук Т. А.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до спеціаліста І категорії - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Назарова Романа Андрійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради, третя особа - Дніпровська міська рада про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до спеціаліста І категорії - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Назарова Романа Андрійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради, третя особа - Дніпровська міська рада про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 квітня 2020 року інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Назаровим Романом Андрійовичем, в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу автомобілем марки державний номер НОМЕР_1 о 10 годині 43 хвилин на вул. Виконкомівська, у м. Дніпро на лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00124006.

Примірник постанови серія РАП № 261057221 станом на 07.05.2020 р. позивачем не отримано. 21 травня 2020 р. представник ПрАТ «ПРОМИСЛОВІ РЕГІОНИ» Сидоренко А.С. за довіреністю отримала нарочно другий примірник постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №261057221 від 12.05.2020 р.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Як зазначено в постанові «21 квітня 2020 р. о 10 год. 43 хв. транспортним засобом MAZDA СХ-7, р.н. НОМЕР_2 .н. здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 11, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 Зупинку заборонено» та накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Свою вину у вчинені даного правопорушення позивач не визнає, постанову вважає незаконною та протиправною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину у даному правопорушенні.

Позивач зазначає, що починаючи з будинку АДРЕСА_1 (де стояв ТЗ) жовта лінія відсутня. Докази, які б могли підтвердити наявність жовтої лінії матеріали справи не містять, як і не містять доказів розташування на цій ділянці дороги знаку 3.34.

Зона дії знаку 3.34 поширюється лише на дорогу, а не на тротуар, на якому знаходився автомобіль. Як вбачається з доданих фотознімків ТЗ знаходився не безпосередньо на проїзній частині по вул. Виконкомівська, 11, а на тротуарі.

З долучених до матеріалів справи фотознімках видно, що ТЗ є легковим автомобілем та розташований у відповідності до ПДР України та для руху пішоходів залишалось більше ніж 2м, перешкод для їхнього руху не створював, крім того, матеріали справи не містять належних, достатніх та достовірних доказів розташування знаку 3.34 «Зупинка заборонена» на вул. Виконкомівська будинок 11. Матеріали справи не містять інформації, щодо проведення відповідачем 1 вимірювання та фіксації в постанові відстані від будинку до ТЗ так і від ТЗ до проїзної частини, що могло б надати підстави вважати наявність порушення норм ПДР стоянки на тротуарах.

Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинним, а постанову серії РАП № 261057221 від 12.05.2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, де зокрема зазначив, що позивачем порушено правила дорожнього руху, у зв`язку із чим винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, оскільки транспортний засіб здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснено фото фіксацію правопорушення з відповідними координатами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 261057221 станом на 07.05.2020 р. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а. с. 4).

Підставою для накладення стягнення, які зазначені в самій постанові є те, що 21 квітня 2020 р. о 10 год. 43 хв. транспортним засобом MAZDA СХ-7, р.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 11, чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 Зупинку заборонено (а. с. 4).

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22грудня 2010року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Пунктом 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, визначено, що в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідачем по справі не було надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснення зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки відсутні достовірні дані щодо його розташування за вказаними координатами та відповідного фотознімку знаходження автомобілю в зоні дії цього знаку.

Між тим, в порушення ст. 77 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, який заперечував проти позову, не навів доводів та не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 243-245, 250 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову, яка винесена спеціалістом І категорії - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Назаровим Романом Андрійовичем РАП №261057221 від 12.05.2020 року, якою застосовано до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Т.А.Ковальчук