Справа № 160/11668/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 жовтня 2020 року Справа № 160/11668/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати призупинення та виплачувати на банківський рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року адміністративний позов залишено без руху. Надано позивачу термін - п`ять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

12.10.2020 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому просив звільнити позивача від сплати судового збору у зв`язку з доходами, які нижче від 5% розміру доходу за рік. Також, клопотання обґрунтовано тим, що позивач не має доходу на території України, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року. Представник позивача також вказує на те, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Розглянувши клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

На підтвердження заявленого клопотання представник позивача надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 19.05.2020 року №60514 про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік, з яких видно, що позивач станом на 15.05.2020 року не отримує дохід.

Однак у позовній заяві представник позивача вказує про той факт, що з липня 1994 року позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Таким чином, позивач вже тривалий час проживає у державі Ізраїль та може мати там джерела доходів, про які представник позивача у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не зазначає.

Закон України «Про судовий збір» не містить норми про те, що розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік стосується лише доходу, який отриманий позивачем на території України.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, представником позивача не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан, в т.ч. і з урахуванням доходів, отриманих у державі Ізраїль, перешкоджає сплаті судового збору за подання адміністративного позову у встановлений законом порядку, а саме те, що доходи, отримані позивачем в Україні, є єдиними доходами позивача взагалі, тобто позивач не отримує в державі Ізраїль будь-яких доходів.

Не надання позивачем інформації про його доходи в державі Ізраїль, не дає можливості суду обгрунтовано здійснити оцінку майнового стану позивача для прийняття рішення про звільнення позивача від сплати судового збору.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача в клопотанні на те, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визнається лише громадянином України, оскільки матеріали справи не містяться доказів набуття позивачем громадянства держави Ізраїль; представником позивача у позовній заяві зазначено лише про те, що позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Оскільки представником позивача не надано суду доказів майнового стану позивача, в т.ч. і у державі Ізраїль, суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку, що вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 25.09.2020 року позивачем не виконано. Позивачем не було надано доказів сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що станом на 13.10.2020 року позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 25.09.2020 року.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтею 3, пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтею 295, пунктом 12 Перехідних положень КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник