Справа № 540/598/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/598/20

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 12 травня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання Колесніков-Горобець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості №UA508000/2020/000024/2 від 02.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 02.03.2020 за № UA508040/2020/000024/2.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2018 між ТОВ "Строй Мир" (Покупець) та компанією SHUNDЕ HUАNRUN ІМP& ЕХР СО,. LTD OF FOSHAN (Продавець) укладено контракт №CH-UA-18/03/06, предметом якого є поставка побутової техніки та запасних частин до неї. За умовами даного контракту постачання товару здійснюється на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний. Визначена за ціною договору та задекларована позивачем митна вартість товару становила 15601,50 дол. США. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувано додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого відмовлено позивачу у митному оформленні товару та відповідно до ст. 55 Митного кодексу України проведено консультацію і обрано резервний метод обчислення митної вартості товару, а також прийнято рішення про коригування митної вартості. Позивач вважає протиправним спірне рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої доводи щодо подання ТОВ "Строй Мир" документів, які не дозволяли відповідачу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни на підставі документів, які були подані декларантом. Позивач зазначає, що документи ним подані у обсязі, достатньому для визначення відповідачем митної вартості задекларованого товару за основним методом, оскільки містять усю необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, а тому висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції) є протиправним. У свою чергу, умови поставки СІF передбачають витрати за поставку та страхування товару за рахунок продавця, а тому позивач не повинен підтверджувати вартість страхування та перевезення товару у спосіб надання додаткових документів. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000) від 02.03.2020 за № UA508040/2020/000024/2 про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Чорноморська митниця Держмитслужби звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначено неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до винесення необґрунтованого рішення та невірного вирішення спору, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції.

У своїх доводах апелянт вказує, що 02.03.2020 року до Чорноморської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію № UA508040/2020/001835 для здійснення митного оформлення товарів. Перевіркою поданих документів було встановлено наявність невідповідностей, а саме: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 05.01.2020 № 202001 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, тобто неможливо ідентифікувати інвойс з оцінюваним товаром. Також, серед документів наданих для підтвердження заявленого рівня митної вартості, відсутні страхові документи, які є обов`язковими у разі, якщо страхування здійснювалось. Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості. У зв`язку із тим, що декларантом не було надано документи, що містились у вимозі митного органу, митну вартість товарів було скориговано обґрунтовано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Твердження суду, що відповідачем скориговано товар на підставі інформації, що є не аналогічним товаром, задекларованому є помилковим, адже в порівняльних деклараціях оформлено велику кількість товарів, що стало підставою для помилкового твердження суду.

У зв`язку із вказаним, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Строй Мир».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (ухвали) в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.03.2018 між ТОВ "Строй Мир" (Покупець) та компанією SHUNDЕ HUАNRUN ІМP& ЕХР СО,. LTD OF FOSHAN (Продавець) укладено контракт №CH-UA-18/03/06 (далі - Контракт №CH-UA-18/03/06), предметом якого є поставка побутової техніки та запасних частин до неї, в кількості та за ціною, визначених у супровідних документах. Пунктом 3.1 Контракту №CH-UA-18/03/06 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний відповідно до Міжнародних правил роз`яснення торгових термінів "Інкотермс" (Публікація МТП в редакції 2010 року).

З метою розмитнення поставленого товару 03.03.2020 ТОВ " Строй Мир" подано відповідачу митну декларацію № UA508040/2020/001835 за товаром №1 вентилятори підлогові з вмонтованим електродвигуном потужністю 40Вт МІДАС код товару 84145100, за товаром №2 запасні частини до вентиляторів підлогових з пластику: кришка на двигун, кришка на решітки, лопасті - код товару 39269097 та документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: пакувальний лист від 05.01.2020 б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 05.01.2020 за № 202001; коносамент від 19.02.2020 NBS20010812; транспортна накладна від 28.02.2020 № 32567; декларацію про походження товару від 05.01.2020 за № 202001; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 05.01.2020 № 7; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 06.03.2018 № CH-UA-18/03/06.

На електронний запит Херсонської митниці ДФС позивачем надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від постачальника та комерційну (бізнес) пропозицію.

02.03.2020, відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA508040/2020/000024/2, відповідно до якого визначено вартість товару 26006,40 дол. США.

Приймаючи дане рішення про коригування митної вартості товару відповідач вказав на наступні підстави: "Митний Кодекс України, затверджений Законом України від 13.03.2012 № 4495-VI, наказ Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно до частини 2 статті 52 МКУ декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення Митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 05.01.2020 №202001 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «PIVDENNYI», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з ч. 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а "також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття.

Проте, відповідач зазначив, що страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, позивачем не надано. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Та, зважаючи, на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливе заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну.

На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме:1) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 5) банківські платіжні документи. При цьому, відповідно до ч.2 ст.58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Таким чином, враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу: товар №1 - МД від 11.12.2019 №UA500080/2019/200419, а саме: 5,418 Дол.США /шт (2,33 Дол.США/кг) (числове значення митної вартості товару становить: 4800 * 5,418 = 26006,4 Дол. США), Товар №2 - МД від 26.12.2019 №UA500020/2019/202308, а саме: 1,51 Дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 4 * 1,51 = 6,04 Дол. США).

У рішенні про коригування митної вартості товарів також зазначено, що попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні/- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару."

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 02.03.2020 за № UA508040/2020/000024/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Судова колегія такі висновки суду першої інстанції вважає правильними з огляду на наступне.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України, використовуються для нарахування митних платежів.

Частиною 2 статті 52 МК України закріплено, обов`язок декларанта який заявляє митну вартість товару, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Приписами ч.ч.1, 2 ст.54 МК України, передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, згідно з ст.58 МК України, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Водночас, за приписами ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ст. 57 Митного кодексу України).

Застосуванню другорядних методів, як передбачено ч. 4 ст. 57 МК України, передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Враховуючи викладене, обов`язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи. При цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

При декларуванні товару, як зазначив суд першої інстанції, позивачем було визначено його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів.

Судова колегія зауважує, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості. Лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Водночас, апеляційний суд враховує, що під час митного оформлення товару позивачем подано митниці, у тому числі, митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактуру (інвойс) та коносамент; пакувальний лист та автотранспортну накладну, в яких містяться відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а також декларацію про походження товару.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, на електронний запит Херсонської митниці ДФС позивачем було надано додаткові документи: прайс-лист від постачальника та комерційну (бізнес) пропозицію.

Отже, під час митного оформлення товару позивачем подано документи, у відповідності до ст. 53 Митного кодексу України, за якими має підтверджуватись заявлена митна вартість.

За вказаними документами вбачається вид постановленого товару, його кількість, характеристики, вартість, оплата тощо, про що вірно вказано було судом першої інстанції.

Зокрема інвойс містить відомості про товар, який підлягає оплаті, про його кількість, загальну вартість. Ці дані відповідають і бізнес-пропозиції.

Апеляційний суд зазначає, що рахунок-фактура (інвойс) у міжнародній комерційній практиці документ, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар. Такий документ надається покупцю та містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони постачаються покупцю, формальні особливості товару (колір, вагу та ін..), умови поставки та відомості про відправника та отримувача.

Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи контролюючого органу про неможливість врахувати вказаний документ як підтвердження вартісних показників товару через не наведення у документі даних щодо зовнішньоекономічного договору та банківських реквізитів нерезидента, за якими підлягає проведенню оплата за товар.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що відсутність в рахунку-фактурі від 05.01.2020 за №202001 посилання на контракт, на виконання якого він виданий та адресний характер і суб`єктивну спрямованість наданого прайс листа, що суперечить суті прайс листа, як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних клієнтів,- не впливає на ціноутворення, а також не спростовує реальну вартість товару.

Доводи апелянта стосовно правомірності спірного рішення про коригування митної вартості, у зв`язку із ненаданням декларантом страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; відсутність у рахунку-фактурі від 05.01.2020 за №202001 посилання на контракт, на виконання якого він виданий, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

На думку колегії суддів, судом попередньої інстанції вірно враховано, що поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 05.01.2018 року №CH-UA-18/01/05 здійснювалась на умовах CIF Одеса/CIF Чорноморськ (Іллічівськ)/CIF Южний, Україна за правилами Інкотермс 2010.

Як вбачається з п. п. 3.1, 3.3 контракту від 06.03.2018 № СН-UA-18/03/06, поставка товару здійснюється на умовах CIF/ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNSY згідно Міжнародним правилам тлумачення торгових термінів "Інкотермс". Транспортування товару морем в контейнері.

Згідно Офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 р. Інкотермс-2010, посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень.

Відповідно до Інкотермс-2010 CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

Тобто, за умовами поставки CIF саме на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку позивач не повинен додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу до порту ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNSY, та за умовами п. 6.2 контракту від 06.03.2018 № СН-UA-18/03/06, яким передбачено умови передачі (приймання) товару, а саме визначено перелік товаросупровідних документів: 3 оригінали та 3 копії морських коносаментів з описом вантажу і завантаженої кількості товару; 2 оригінали специфікації; комерційний рахунок-фактура - 3 оригінали; пакувальний лист - 3 оригінали.

Умовами контракту не передбачено передачу покупцю документів про страхування вантажу.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що у документах, надання яких передбачено контрактом і на підставі яких позивачем розраховувалась митна вартість товару, та які надавались на вимогу відповідача, зокрема, інвойсі 05.01.2020 за № 202001, специфікації від 05.01.2020 № 7 до контракту, прайс-листі продавця від 19.12.2019 вказана ціна товару з урахуванням умов поставки CIF ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNSY.

У розумінні п. 8ч. 2 ст. 53 МК України, документом, який підтверджує митну вартість товару також є у разі, якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відтак, оскільки позивачем у справі страхування самостійно не здійснювалось, то й відповідного страхового документу Товариство не має, що не суперечить приписам ст. 53 МК України, відтак помилковим є твердження апелянта про неможливість перевірки правильності заявленої митної вартості за відсутності страхових документів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що, то не надання вказаних документів не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Враховуючи зазначене, оскільки відповідно до положень ст.53 МК України декларант на вимогу митниці надав всі наявні у нього документи, а митної декларації країни відправника а так само і висновків про якісні та вартісні характеристики товарів при митному оформлені у Товариства не було, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні в підставах коригування митної вартості на відсутність таких документів є необґрунтованим.

Апеляційний суд критично оцінює посилання апелянта, у даному випадку на положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі з огляду на недоведеність відповідачем невідповідності поданих Товариством документів для митного оформлення товарів приписам цієї статті.

Водночас, колегія суддів зауважує, що у розумінні приписів МК України, застосування Генеральної Угоди можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 МК України.

При цьому, на переконання колегії суддів, неможливість визначення митної вартості товарів, які Товариство заявило до митного оформлення шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 МК України, апелянтом не доведено.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.01.2019 року у справі № 804/3893/17.

Посилання апелянта на дані митних декларацій, за якими на думку митного органу було правомірно визначення контролюючим органом коригування митної вартості товарів ТОВ «Строй Мир», колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно оскаржуваного рішення (графа 33), митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу: товар №1 - МД від 11.12.2019 №UA500080/2019/200419, а саме: 5,418 Дол.США /шт (2,33 Дол.США/кг) (числове значення митної вартості товару становить: 4800 * 5,418 = 26006,4 Дол. США), Товар №2 - МД від 26.12.2019 №UA500020/2019/202308, а саме: 1,51 Дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 4 * 1,51 = 6,04 Дол. США).

Апеляційний суд зауважує, що у порушення приписів ч. ст.. 55 МК України, п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, графа 33 спірного рішення не містить даних про товар, який саме було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім того, дослідивши надані митним органом МД від 26.12.2019 №UА500020/2019/202308, МД від 11.12.2019 №UА500080/2019/200419, судова колегія встановила, що зазначені у цих деклараціях товари не є аналогічними та являються відмінними за описом та умовами поставки від тих, що заявлялись позивачем для митного оформлення.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 02.03.2020 за № UA508040/2020/000024/2 не відповідає ознакам правомірності.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З урахуванням часу перебування члена колегії суддів - судді Димерлія О.О. на лікарняному, у період з 02.10.2020 року по 16.10.2020 року, повний текст судового рішення складено 16.10.2020 року.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 540/598/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 16 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.