Справа № 623/2681/19
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2681/19
Номер провадження 2-а/623/1/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Швидченко Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Ізюмі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

В обґрунтування позову послалася на те, що 02.05.2019 року інспектором ВЮП УПД ГУНП в Харківській області майором поліції Шеремет К.Ю. у відношенні неї складений протокол про адміністративне правопорушення серія ГР 147128 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, відповідно до обставин викладених в якому зазначено: 02.05.2019 року о 17-годині 50 хвилин в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснено продаж слабоалкогольного напою «Рево» (вміст спирту 3,5%) неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушено ст.15.3 Закону України «Про державне врегулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 27.06.2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради було винесено постанову, якою на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. З постановою №5, як і зі складеним у відношенні неї протоколом від 02.05.2019 року, не згодна в повному обсязі, про що зазначила на засіданні комісії та в протоколі і письмових поясненнях. Вважає, що постанова комісії є незаконною та підлягає скасуванню, так як в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, і підлягає оскарженню.

18.07.2019 року представником відповідача наданий відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що своїми діями адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради не порушила права ОСОБА_1 , всебічно, у повному обсязі дослідила протокол про адміністративне правопорушення та прийняла вмотивовану постанову, просила відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

15.08.2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, вказувала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП.

Представник відповідача позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на законність своїх дій, підтримала заперечення, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 02.05.2019 року інспектором ВЮП УПД ГУНП в Харківській області майором поліції Шеремет К.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ГР 147128 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, в якому зазначено, що 02.05.2019 року о 17 год. 50 хв. в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж слабоалкогольного напою «Рево» (вміст спирту 3,5%) неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушила ст.15.3 Закону України «Про державне врегулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів»

27.06.2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради було винесено постанову № 5, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст.7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч .2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в редакції на час спірних правовідносин).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ГР 147128, складеного 02.05.2019 року інспектором ВЮП УПД ГУНП в Харківській області майором поліції Шеремет К.Ю., 02.05.2019 року о 17 годині 50 хвилин в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснено продаж слабоалкогольного напою «Рево» (вміст спирту 3,5%) неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

На підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 27.06.2019, Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради винесла постанову № 5, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила той факт, що на той час їй було 14 років і їй як неповнолітній дійсно в даному магазині продавець ОСОБА_1 продала слабоалкогольний напій «Рево».

Факт правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 достовірно встановлений і доведений під час розгляду адміністративною комісією, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ГР 147128, показами свідка ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями.

Суд звертає увагу, що докази Комісією оцінювались колегіально, були повно та об`єктивно досліджені всі обставини за справою в їх сукупності і Комісія одноголосно прийняла рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відсутність в матеріалах справи відомостей про вилучення та огляд алкогольного напою, даних про те, де він перебуває на час прийняття рішення по справі та на даний час, не спростовує факту адміністративного правопорушення, а вилучення та огляд алкогольного напою не визначено законодавством як обов`язкова дія для встановлення події такого правопорушення.

Матеріали справи містять достатні дані щодо здійснення продажу напоїв з вмістом алкоголю неповнолітній.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 152, 247, 252, 268, 276,283, 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 6, 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 245 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя П. П. Винниченко