Справа № 420/2006/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2006/20
16 жовтня 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю,-
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2020р. у справі № 420/2006/20 позов ОСОБА_1 до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Центр надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправними дій щодо ненадання адміністративної послуги, зобов`язання надати адміністративну послугу, стягнення моральної шкоди задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області щодо ненадання адміністративної послуги по заяві №ЗВ-019 від 29.04.2019 р. ОСОБА_1 , учаснику АТО, відповідно до пункту 5 статті 10 Закону України "Про адміністративні послуги";

зобов`язано Овідіопольську районну державну адміністрацію Одеської області надати ОСОБА_1 адміністративну послугу по заяві №ЗВ-019 від 29.04.2019 р.

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09.10.2020 р. (вх. №42014/20) до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2006/20.

Ухвалою від 12.10.2020 р. призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю на 16.10.2020р. о 12 год. 00 хв.

До судового засідання позивач, відповідач та треті особи явку представників не забезпечили, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом вирішено проводити розгляд заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача, суд дійшов наступних висновків.

Положення ст.382 КАС України не передбачають строку та порядку вирішення судом питань, визначених цією нормою.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що положення ч.1 ст.382 КАС України кореспондують з положеннями ч.6 ст.246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

При цьому, судовий контроль по даній справі при винесенні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2020р. у справі № 420/2006/20 не встановлювався.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з тим, позивачем не наведено причин та не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 від 09.10.2020 р. (вх. №42014/20) по справі № 420/2006/20.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 256, 295, 372, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути в порядку та в строки встановлені ст. ст 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк