Справа № 640/12311/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року м. Київ № 640/12311/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ»
доКиївської міської митниці ДФС
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості UA100000/2019/000002/2 від 22.01.2019 (з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.07.2019).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу є протиправним, оскільки прийнято з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності, додержання прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки, за твердженням представника позивача, всі наявні у ТОВ з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, були надані митному органу під час здійснення митного оформлення товарів. Натомість, як наголошено у позовній заяві, контролюючим органом в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтованих та підтверджених обставин невідповідності митної вартості товару, яка була заявлена декларантом, а застосування резервного методу та застосування як джерела інформації інших митних декларацій є безпідставним, з огляду на те, що вказані декларації не мають відношення до декларанта, містить посилання на інший артикул запчастин, що свідчить про відмінність моделі, іншого виробника, відмінні торговельні марки. У той же час, за твердженням представника позивача, до заявленої митної вартості товару декларантом віднесено вартість транспортних послуг у розмірі 61 137,75 грн., на підтвердження чого надано довідку про транспортні витрати, яка містить розгорнуту калькуляцію транспортних послуг, з урахуванням того, що остання надана саме ІП «Шерп ІЛС», натомість, ДП «Рівнетрансекспедиція» зазначена в якості перевізника у транспортній накладній від 11.01.2019 №288526, оскільки останній виступив кінцевим перевізником за рядом договорів. При цьому, на дату митного оформлення у декларанта були відсутні рахунок-фактура або акт виконаних робіт, у зв`язку з чим надання вказаних документів не було можливим. Крім того, заявою від 01.04.2019 №0324/01/04 додатково надано акт виконаних робіт від 23.01.2019 №1910005 на підтвердження вартості транспортних витрат у заявленому розмірі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строк для надання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно та у межах наданих останньому повноважень, з огляду на те, що ІП «Шерп ІЛС» не є перевізником оцінюваного товару, оскільки у транспортній накладній CMR від 11.01.2019 №288526 в якості перевізника зазначено ДП «Рівнетрансекспедиція», з урахуванням того, що при митному оформленні оцінюваних товарів договір з експедитором позивачем не надавався. При цьому, документів щодо оплати послуг експедитора позивачем не надано, а при калькуляції транспортних витрат від 16.01.2019 №1910005 від експедитора ІП «Шерп ІЛС» витрати на транспортно-експедиторські послуги виставлені без ПДВ, а у рахунку експедитора від 23.01.2019 №1900005 на зазначені витрати нараховано ПДВ. Також, декларантом не надано заявок та/або рахунків (актів виконаних робіт) від інших учасників транспортування оцінюваних товарів. На цій підставі контролюючим органом зроблено висновок про те, що надані декларантом відомості щодо складових митної вартості мають розбіжності та не підтверджені документально, не визначені кількісно і достовірно. На додаток, представником відповідача зауважено, що законодавчими положеннями не передбачено при визначенні митної вартості застосовувати безпосередньо тільки ті митні декларації, які мають відношення до імпортера та/або декларанта.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, між ТОВ з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» (покупець) та компанією «USCO S.P.A» (продавець) укладено договір купівлі-продажу запасних частин від 30.12.2017 №USCO/ZEPUKR/12/2017.

Відповідно до умов цього договору, продавець зобов`язувався продавати та поставляти, а покупець приймати та оплачувати запасні частини до будівельної та гірничодобувної техніки таких торгових марок як ITR, Cateroillar, Komatsu, Volvo та Hyndai згідно з кількістю та цінами, зазначеними в інвойсах.

Поставка обладнання здійснюється автомобільним або авіаційним транспортом на умовах Modena Італія (Інкотермс-2010) поетапно, окремими партіями, в строки і обсягах, узгоджених сторонами згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

При поставці автомобільним або авіаційним транспортом, пункт відправки та умови поставки можуть відрізнятись (п. 2.2 договору). Ціни на запасні частини визначаються за кожною окремою позицією в дійсному інвойсі продавця (п. 4.3 договору). Оплата кожної отриманої партії повинна бути здійснена протягом 60 календарних днів від дати інвойсу, за умови попередньої доставки та отримання запасних частин. Оплата має бути здійснена в євро (п. 4.4 договору).

На виконання умов вказаного договору, згідно з інвойсами від 09.01.2019 №237/2019 та №239/2019, ТОВ з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» придбано ряд товарів, які заявлені для митного оформлення за митною декларацією від 17.01.2019 UA100020/2019/365308.

Разом з тим, Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.01.2019 UA100000/2019/000002/2, в якому вказано, що митна вартість імпортованих товарів, заявлених до митного контролю та митного оформлення за митною декларацією від 17.01.2019 UA100020/2019/365308 не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, як імпортуються (вартість операції), відповідно до ч. 6 ст. 54 та ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України з наступних підстав. Під час здійснення митного контролю митної вартості за вказаною митною декларацією встановлено, що документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни, яка сплачена. Згідно з п. 2.1 контракту від 30.12.2017 № USCO/ЯУЗГЛК/12/2017, укладеного між «USCO SpA», Італія (продавець) та ТОВ з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» (покупець), оцінюваний товар продається в Україну на умовах поставки FCA-Modena, тобто всі витрати від названого місця покладаються на покупця. Для підтвердження витрат на транспортування надана довідка про транспортні витрати від 16.01.2019 №1910005 від ІП «Шерп ІЛС». Разом з тим, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», до документів які підтверджують вартість транспортування можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Проте, жодного з вказаних документів до митного оформлення оцінюваного товару не надано. Також, ІП «Шерп ІЛС», згідно з наданим документами, не має жодного відношення до даної зовнішньоекономічної операції. У наданій транспортній накладній CMR від 11.01.2019 №288526 в якості перевізника зазначено ДП «Рівнетрансекспедиція». Таким чином, складові митної вартості не підтверджені документально, не зазначені кількісно і достовірно. При цьому, у наданій експортній митній декларації від 10.01.2019 №19ITQTC1T0000881E5 загальна статистична вартість товарів складає 29 024,85 євро, а згідно з інвойсами - 28 772,84 євро. У той же час, як вказано у даному рішенні, декларантом додатково на запит органу ДФС для підтвердження заявленої митної вартості надано договори на транспортно-експедиційне обслуговування між виконавцями щодо перевезення оцінюваної партії товарів, разом з тим, документів, які містять числові значення складових митної вартості до митного оформлення декларантом не надано. В якості обґрунтування не застосування методів визначення митної вартості: метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку із тим, що відсутні ціни угоди на ідентичні товари в органу доходів і зборів та декларанта, відповідно до умов, зазначених у ст. 59 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку з тим, що в органу доходів і зборів та декларанта відсутні ціни угоди на подібні товари, відповідно до умов, визначених у ст. 60 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості на основі віднімання не застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю, відповідно до положень ст. 62 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюється, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у ст. 63 Митного кодексу України. Враховуючи неможливості застосування попередніх методів, митна вартість визначена із застосуванням резервного методу, відповідно до ст. 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законом України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визначених органами доходів і зборів митних вартостях за митними деклараціями: по товару №1 - МД від 03.11.2018 № UA209140/2018/178886 із розрахунку 5,956 євро/кг, по товару №2 - МД від 24.04.2018 №UA100020/2018/173852 із розрахунку 5,515 євро/кг та по товару №3 - МД від 17.12.2018 №UA100020/2018/183885 із розрахунку 5,7 євро/кг.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розгляду справи по суті, суд виходить з наступного.

У силу ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У силу п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами ч.ч. 4-7 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Як було зазначено вище, оскаржуване рішення мотивовано тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни, яка сплачена. Вказане, зокрема, стосується не підтвердження витрат на транспортування товару.

Відповідно до п. 2.1 договору від 30.12.2017 №USCO/ZEPUKR/12/2017, умовами поставки товару є FCA Modena (Італія).

Згідно з міжнародними комерційними умовами (Інкотермс 2010), поставка на умовах FCA означає, що продавець виконує своє зобов`язання з поставки, коли він поставляє товар, очищений від мита на експорт, перевізнику, призначеному покупцем, у визначеному місці.

За вказаними умовами вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України не була включена в ціну товару, тому вона була включена в митну вартість, заявлену декларантом позивача.

До заявленої митної вартості декларантом віднесено вартість транспортних послуг у розмірі 61 137,75 грн., на підтвердження чого надано довідку про транспортні витрати від 16.01.2019 №1910005, яка містить розгорнуту калькуляцію транспортних послуг.

Крім того, на підтвердження вартості транспортних витрат у вищевказаному розмірі відповідачу надано рахунок на транспортно-експедиторські послуги від 23.01.2019 №1910005.

Згідно з п. 3.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг від 11.02.2014 №К004/14, укладеним між позивачем ІП «Шерп ІЛС», розмір плати експедитору по договору фіксується в рахунку.

Вказана вартість робіт по перевезенню підтверджується також актом здачі-прийому робіт (надання послуг) від 23.01.2019 №1910005, копія якого наявна у матеріалах справи.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Тобто, документами, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, можуть бути не тільки банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, а й - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів та калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

З урахуванням викладеного, надані декларантом рахунок на транспортно-експедиторські послуги, довідка про вартість транспортних послуг, що містить калькуляцію транспортних послуг, та акт виконаних робіт є достатніми доказами на підтвердження витрат позивача на перевезення, включених ним до заявленої митної вартості товарів.

Водночас, суд зауважує, що умови договору про надання транспортно-експедиторських послуг від 11.02.2014 №К004/14, укладеного між позивачем (замовник) та ІП «Шерп ІЛС» (виконавець), не забороняють виконавцю залучати до виконання умов останнього третіх осіб. Відтак, зазначення у транспортній накладній CMR від 11.01.2019 №288526 в якості перевізника ДП «Рівнетрансекспедиція» не суперечить договірним відносинам позивача з Іноземним підприємством «Шерп ІЛС», додатково враховуючи зміст договору від 11.12.2018 №099/18 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і внутрішньому сполученні, укладеному між ІП «Шерп ІЛС» (експедитор-замовник) та ФОП ОСОБА_1 (експедитор-виконавець), та договору від 31.01.2017 №31/01 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, укладеному між ФОП ОСОБА_1 (експедитор) та ДП «Рівнетрансекспедиція» (перевізник), копії яких наявні у матеріалах справи.

За наведених обставин суд дійшов до висновку, що позивачем правильно визначено митну вартість імпортованого товару за основним методом - за ціною договору, - що підтверджено ним документально.

Відтак, визначення відповідачем митної вартості товару за шостим (резервним) методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

У силу ч. 1 та 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, під час звернення позивача з даним позовом до суду останнім сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 4 122,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 27.06.2019 №5167, від 22.07.2019 №5970 та квитанцією від 23.07.2019 №ПН336776, які підлягають присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.01.2019 UA100000/2019/000002/2.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» (, адреса: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34) документально підтверджені судові витрати у розмірі 4 122,00 грн. (чотирьох тисяч ста двадцяти двох грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС (, адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8А).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок