Справа № 752/12464/20
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/341/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2020 року Голосіївський районий суд м.Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Медведєвої К.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Кічкірук Ярослава Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Кічкірук Ярослава Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що19.05.2020 р. інспектором патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Кічкірук Я.В. винесена постанова ДП 18 № 832173 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП.

В постанові зазначено, що водій, на а/д Київ-Чоп 105 км, керуючи транспортним засобом зі швидкістю 93 км/год в зоні дії знаку 3.29 перевищив швидкість на 43 км/год, чим порушив ПДР України та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

Позивач зазначає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, не встановив особу, яка знаходилась за кермом автомобіля, зазначив невірні паспортні дані особи, не забезпечив свідків, які могли б підтвердити факт відмови надати посвідчення водія для перевірки та розглянув справу у відсутність будь-якихдоказів наявності порушення.

За результатами розгляду справи позивач просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Кічкірука Я.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та скасувати постанову відповідача ДП 18 № 832173 від 19.05.2020 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

01.07.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху та керував транспортним засобом з перевищенням швидкості на 43 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam, який пройшов відповідну сертифікацію та дозволений для використання в органах поліції. На підтвердження правопорушення наявні відповідні докази фото фіксації. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до ст.258 КУпАП розгляд адміністративної справи у разі вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого в атоматичному режимі дозволений на місці вчинення правопорушення.

На підставі положень ст.ст.257-263 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 19.05.2020 р. інспектором патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Кічкірук Я.В. винесена постанова ДП 18 № 832173 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП.

В постанові зазначено, що водій, на а/д Київ-Чоп 105 км, керуючи транспортним засобом зі швидкістю 93 км/год в зоні дії знаку 3.29 перевищив швидкість на 43 км/год, чим порушив ПДР України та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі, або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також Поліса, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Права особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплені ст.268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З боку відповідача суду надано доказ на підтвердження того, що водій автомобіля Хюндай д.н. НОМЕР_1 на 105 км автодороги Київ-Чоп керував транспортним засобом зі швидкістю 93 км/год при обмеженні швидкості на даній ділянці дороги 50 км/год.

Зазначене правопорушення фіксувалось лазерним вимірювачем швидкості TruCam, який пройшов відповідну повірку, що підтверджується Свідоцтвом № 22-01/18033, Сертифікований та дозволений для використання в органах поліції.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування АЕS забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, дослідивши надані з боку відповідача докази, а саме:Журнал обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості, Відомість розстановки сил та засобів роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області, Свідоцтво про повірку засобу вимірювання техніки, Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, експертний висновок від 27.09.2018 р., наданий Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, фото світлини та СД диск з фіксацією правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність факту керування позивачем транспортним засобом Хюндай д.н. НОМЕР_1 з перевищенням встановлених обмежень швидкості.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, Законом України № 596-VII внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Позивачем при зверненні до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором не була дотримана процедура розгляду справи, а також були порушені його права.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 153-163 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції взводу № 1 роти № 1 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Кічкірук Ярослава Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення відповідно до ч.1 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя :