Справа № 280/6947/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Справа № 280/6947/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінфорс (01042, м.Київ, Новопечерський провулок, буд.19/3, корпус 2, офіс 9; ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі відповідач, приватний виконавець Дорошкевич В.Л.), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №62679621 від 29.07.2020 щодо позивача. Позовна заява подана представником позивача адвокатом Кравець О.О., який діє на підставі ордеру серія АР №1019926 від 01.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) зазначає, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження порушено вимоги Закону №1404-VIII, оскільки позивач зареєстрований та проживає у місті Запоріжжі, майна у місті Києві не має.

Ухвалою суду від 06.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.ст.12, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено судове засідання на 13.10.2020, витребувано у приватного виконавця Дорошкевич В.Л. належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №62679621 та докази направлення на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №62679621 від 29.07.2020. Крім того, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - ТОВ «Фінфорс»).

13.10.2020 від відповідача надійшли документи на виконання ухвали від 06.10.2020 та відзив на позовну заяву (вх.№48529), в якому зазначає, що ТОВ «Фінфорс» звернулося до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. із заявою №б/н від 03.07.2020 про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №7668 від 03.07.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 19 904,00 грн. У вказаному виконавчому написі було вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим, керуючись статтями 26, 24 Закону №1404-VIII, приватним виконавцем 29.07.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62679621. Звертає увагу, що чинною редакцією Закону №1404-VIII не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, а єдиним належним, допустимим доказом місця проживання боржника під час відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, 13.10.2020 представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до статті 268 КАС України, причини неявки суду не повідомив, заяв або клопотань не подавав.

Третя особа, у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином у відповідності до статті 268 КАС України, причини неявки суду не повідомила, заяв або клопотань не подала. Правом на подання пояснень щодо позову та/або відзиву не скористалася.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, розгляд справи здійснено у письмовому провадженні за наявними матеріалами.

На підставі наявних матеріалів судом встановлено такі обставини.

03.07.2020 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №7668, про звернення стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 19 904,00 грн.

28.07.2020 до Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. надійшла заява від ТОВ «Фінфорс» про примусове виконання рішення, в якій ТОВ «Фінфорс» просило:

- відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за №7668 від 03.07.2020, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 19 904,00 грн.;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Також в заяві про примусове виконання рішення вказані реквізити стягувача, на які мають перераховуватися стягнуті з боржника грошові кошти.

У якості додатку до заяви про примусове виконання рішення зазначені оригінал виконавчого напису №7668 від 03.07.2020 та копія довіреності представника стягувача.

29.07.2020 Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №62679621 з примусового виконання виконавчого напису №7668, виданого 03.07.2020.

Відкриваючи виконавче провадження, відповідач керувався ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VIII.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII (тут й надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 4 Закону №1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документу та підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

Так, за приписами пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до положень статті 5 Закону №1404-VIII приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже, враховуючи положення статей 3, 5 Закону №1404-VIII, приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Стаття 24 Закону №1404-VIII визначає місце виконання рішення, зокрема частиною 2 цієї статті передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

За приписами статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення, в якій стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як зазначено у статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII) приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначено вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на який розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 з 18.06.2008 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема, вказане місце реєстрації підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2316- від 20.09.2017.

У виконавчому написі нотаріуса від 03.07.2020 №7668 та у заяві ТОВ «Фінфорс» про примусове виконання рішення адресу місця реєстрації боржника визначено: 69092, Запорізька обл., м.Запоріжжя, вул.Передатна буд.42

Відповідно до інформації з відкритих джерел - Єдиного реєстру приватних виконавців України, розміщеного на сайті https://erpv.minjust.gov.ua, виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич В.Л. визначено місто Київ.

З матеріалів справи вбачається, що, приймаючи виконавчий напис нотаріуса від 03.07.2020 №7668 до виконання, відповідач виходив з того, що у вказаному виконавчому документі та у заяві стягувача про примусове виконання рішення зазначено фактичне проживання боржника за адресою: АДРЕСА_4 .

На цій підставі Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. відкрила спірне виконавче провадження у місті Києві.

Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи, в тому числі заява стягувача про примусове виконання рішення не містить доказів, які б підтверджували фактичне проживання боржника за вказаною адресою у місті Києві.

Як зазначалось вище, частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Суд зазначає, що у виконавчому документі вказано місце реєстрації позивача у місті Запоріжжі, про що було відомо відповідачу на час прийняття заяви про примусове виконання рішення.

Крім того, у Договорі про споживчий кредит №613498-А від 24.07.2019, на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріуса, відсутня інформація про жодну іншу адресу реєстрації та/або проживання позивача, окрім адреси у м.Запоріжжі.

Відповідачем не надані доказів вжиття заходів у відповідності до положень статті 24 Закону №1404-VIII щодо перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території Запорізької області.

Таким чином, оскільки до матеріалів справи не надано будь-яких доказів на підтвердження фактичного місця проживання боржника ОСОБА_1 , або знаходження належного йому майна, у місті Києві, що надавало б відповідачу підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача компетенції з примусового виконання виконавчого напису нотаріусу від 03.07.2020 №7668 та, відповідно, відсутність правових підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання відповідача на те, що чинне законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі порушено вимоги Закону №1404-VIII в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання, оскільки фактичне проживання позивача у місті Києві не підтверджується жодним належними та допустимими доказами, а саме лише зазначення у виконавчому документі інформації про проживання боржника у місті Києві без відповідного підтвердження не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документу з порушенням правим підвідомчості, встановлених Законом №1404-VIII.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №62679621 від 29.07.2020 є протиправною, необґрунтованою та такою, що прийнята без врахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Щодо строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, суд зазначає, що представником позивача було подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що про існування спірного виконавчого провадження позивач дізнався з постанови відповідача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка надійшла 18.09.2020 на місце його роботи, однак фактично оскаржувана постанова отримана в електронному вигляді 28.09.2020 у відповідь на відповідний адвокатський запит.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя дійшов висновку, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі будь-які висновки щодо своєчасності (несвоєчасності) звернення до адміністративного суду з даним позовом є передчасними, оскільки для об`єктивного вирішення заяви про поновлення строку звернення до суду необхідно з`ясувати, чи виконано відповідачем обов`язок щодо направлення оскаржуваної постанови на адресу позивача та чи отримував позивач оскаржувану постанову.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 06.10.2020 відповідач надав докази направлення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача (69092, м.Запоріжжя, вул.Передатна, буд.42), а саме, копію супровідного листа, фіскального чеку та реєстру рекомендованого поштового відправлення, який містить номер відправлення 295.

Судом з`ясовано, що за вказаним трек-номером 04.09.2020 поштове відправлення повернуто за зворотною адресою, отже оскаржувана постанова не була вручена позивачу за зареєстрованим місцем проживання.

Натомість, наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема відповідь Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. на адвокатський запит, оформлена листом №100335 від 28.09.2020, дозволяють дійти висновку, що копія оскаржуваної постанови про відкриття провадження отримана представником позивача в електронному вигляді 28.09.2020 у відповідь на адвокатський запит.

Оскільки позовну заяву подано до суду 01.10.2020, суд дійшов висновку, що з урахуванням приписів частини 2 статті 287 КАС України строк звернення до адміністративного суду з даним позовом не пропущений.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду поніс судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №62679621 від 29 липня 2020 року.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.)

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місцезнаходження: 02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», місцезнаходження: 01042, м.Київ, Новопечерський провулок, буд.19/3, корпус 2, офіс 9; .

Повне судове рішення складено 15.10.2020.

Суддя М.О. Семененко