Справа № 640/18354/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алего" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алего" до Виконавчого органу Київської міської ради, Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування окремих положень актів індивідуальної дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алего" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради, Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 березня 2018 року №267 "Про демонтаж рекламних засобів" в частині пунктів 449 та 392 цього наказу;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) від 31 серпня 2016 року №783 "Про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами" в наступній частині пункту 3 цього розпорядження - «… а у випадку затвердження схем розміщення рекламоносіїв на території міста та експлуатаційних вимог до їх розміщенні, а також змін у загальноміських вимогах (підходах) щодо розташування зовнішньої реклами, які зумовлюють неможливість розташування відповідних рекламних засобів, - до затвердження таких схем чи настання змін у загальноміських вимогах (підходах)».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Представник відповідачів подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вимоги позивача в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, рішення суду першої інстанції - правомірне, винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідно до дозволу №54076-16 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами, виданого на підставі розпорядження Київської міської адміністрації від 31 серпня 2016 року №783, ТОВ "Алего" отримало дозвіл на розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресою: Оболонський район, просп. Московський (190 м. від зупинки ТЦ "Блокбастер")/з'їзд на вул. Набережно-Рибальську терміном дії з 31 серпня 2016 року по 30 серпня 2021 року; дозвіл дійсний при наявності узгоджувальної частини до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста.

Відповідно до дозволу №53548-15 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами, виданого на підставі розпорядження Київської міської адміністрації від 31 серпня 2016 року №783, ТОВ "Алего" отримало дозвіл на розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресою: Дарницький район, вул. Ахматової,15 перед зупинкою; терміном дії з 31 серпня 2016 року по 30 серпня 2021 року; дозвіл дійсний при наявності узгоджувальної частини до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста.

Розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) від 31 серпня 2016 року №783 "Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами" зокрема вирішено надати ТОВ "Алегро" вищевказані дозволи та у пункті 3 вказано, що дозволи, надані згідно з додатком до цього розпорядження, є дійсними до закінчення строку їх дії, а у випадку затвердження схем розміщення рекламоносіїв на території міста та експлуатаційних вимог до їх розміщення, а також змін у загальноміських вимогах (підходах) щодо розташування зовнішньої реклами, які зумовлюють неможливість розташування відповідних рекламних засобів, - до затвердження таких схем чи настання таких змін у загальноміських вимогах (підходах).

Відповідно до наказу Управління з питань реклами виконавчого органу КМР (КМДА) від 21 березня 2018 року №267 "Про демонтаж рекламних засобів", виданого на підставі пунктів 17.3, 17.5, 17.6 розділу II Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, директору комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" наказано забезпечити демонтаж рекламних засобів у кількості 470 одиниць згідно із додатком до цього наказу, в тому числі і рекламних засобів ТОВ "Алего".

Позивач вважає, що Управління з питань реклами виконавчого органу КМР (КМДА) прийняло протиправний наказ від 21 березня 2018 року №267, який підлягає скасуванню в частині пунктів 449 та 392 щодо демонтажу рекламних засобів, розміщених ТОВ "Алего" за наступними адресами: м. Київ, Дарницький район, вул. Ахматової, 15 перед зупинкою (світлофор), дозвіл № 53548-15; м. Київ, Оболонський р-н, просп. Бандери Степана (Московський) (190 м. від зупинки ТЦ "Блокбастер"/з'їзд на вул. Набережно-Рибальську), дозвіл № 54076-16.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що наказ від 21 березня 2018 року №267 в частині, що стосується ТОВ "Алего", не відповідає критеріям прийняття рішень суб'єкта владних повноважень, закріплених у ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки його прийнято з грубим порушенням норм чинного законодавства України у сфері розміщення зовнішньої реклами та видачі, продовження, скасування документів дозвільного характеру, спрямовано на порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача; жодного із зазначених у додатку до оскаржуваного наказу рекламних засобів не встановлено позивачем, оскільки на кожний з перелічених рекламних засобів дозвільним органом видано ТОВ "Алего" відповідний дозвіл. При цьому, строк дії дозволів на розміщення рекламних засобів на день видання наказу не закінчився по жодному із зазначених дозволів в оскаржуваному наказі; розпорядження про видачу дозвільних документів чи про відмову у продовженні строку дії дозволів відповідачем 2 не приймалось, у зв'язку з чим підстави для прийняття наказу в частині, що стосується ТОВ "Алего", відсутні.

Також позивач вважає розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) від 31 серпня 2016 року №783 в частині пункту 3 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки затвердження схеми розміщення наземних рекламних засобів у місті Києві не є правовою підставою демонтажу рекламних засобів відповідно до вимог пункту 17.2 Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 (далі по тексту - Порядок №37/6253).

Наведене зумовило ТОВ "Алего" звернутися до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначив, що відповідачами доведено правомірність оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Києві на момент виникнення спірних правовідносин регулювались Законом України «Про рекламу». Типовими правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила). Порядком розміщення реклами в м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради 22.09.2011 №37/6253 (далі - Порядок), Правилами розміщення рекламних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №223/2445 (далі - Правила розміщення рекламних засобів у місті Києві) та іншими нормативними документам, які регулюють питання розміщення зовнішньої реклами в місті Києві.

Відповідно до частин першої статті 16 Закону «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Пунктом 4 Типових правил встановлено, що на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Право виконавчих органів сільських, селищних, міських рад видавити дозволи на розміщення зовнішньої реклами також встановлено підпунктом 13 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стаття 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Статтею 2 цього ж Закону встановлено, що благоустрій населених пунктів передбачає, крім іншого, розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів історико-культурного та іншого призначення, створення умов для реалізації прав суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» система благоустрою населених пунктів включає, крім іншого: 1) управління у сфері благоустрою населених пунктів; 3) організацію благоустрою населених пунктів; 4) стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів; 6) здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Пунктом 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що елементами (частинами) об'єктів благоустрою є засоби та обладнання зовнішньої реклами.

Згідно положень ст.22 цього ж Закону комплексним благоустроєм вважається проведення на визначеній території населеного пункту (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду.

Статтею 31 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що стандартизація і нормування у сфері благоустрою населених пунктів здійснюються з метою формування сприятливого для життєдіяльності людини середовища, в умовах якого забезпечуються захист довкілля, санітарне та епідемічне благополуччя населення, шляхом розроблення комплексу взаємопов'язаних нормативних документів, якими визначаються взаємопогоджені вимоги до об'єктів благоустрою.

Відповідно до ст. 32 цього ж Закону до нормативних документів із стандартизації у сфері благоустрою населених пунктів належать документи, які містять: 1) визначення основних понять і термінів; 2) характеристику систем класифікації; 3) методи, методики та способи визначення об'єктів благоустрою населених пунктів; 4) метрологічні норми і вимоги до організації робіт з благоустрою населених пунктів; 5) інші нормативи із стандартизації у цій сфері, передбачені законом.

Статтею 13 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів, розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв.

Згідно ст. 38 Закону України «Про автомобільні дороги» забороняється розміщення рекламоносіїв, що перешкоджають оцінці дорожньо-транспортної ситуації. Рекламоносії, що розміщуються у межах смуги відведення автомобільних доріг, не мають погіршувати умови безпеки дорожнього руху, обмежувати видимість у напрямку руху, бокову видимість та видимість технічних засобів організації дорожнього руху або заважати сприйманню їх учасниками дорожнього руху, зменшувати габарити шляхопроводів та інших інженерних споруд, заважати руху пішоходів.

Також згідно ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» у зв'язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово- комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 рішення Київської міської ради від 20.04:2017 №223/2445 «Про затвердження Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві» виконавчому органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було доручено до 31 грудня 2017 року організувати розробку та затвердження схем розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.12.2017 №1689 затверджено Схеми розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва. Текст розпорядження та Схема оприлюднені на офіційному інтернет- порталі Київської міської державної адміністрації у розділі «Розпорядження».

Схема розміщення рекламних засобів на території міста Києва визначають території міста, на яких зазначено граничну кількість місць для розміщення наземних рекламних засобів, місця їх встановлення, типи рекламних засобів згідно з Класифікатором, формат та архетип кожного рекламного засобу, розміщення яких допускається у межах відповідної території (вулиці, проспекту, бульвару тощо).

Згідно з пунктом 29 Типових правил, строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу.

Порядок продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами регулюється також пунктом 9 розділу II Порядку.

Згідно ч. 2 п. 9.2 розділу II Порядку, продовження строку дії дозволу допускається за умови відповідності місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку.

Таким чином, в межах повноважень, розпорядженнями Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2016 №783 та №780 «Про видачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами» ТОВ «Алего» видано дозволи на розміщення зовнішньої реклами №53548-15 та №54076-16.

Колегія суддів зауважує, що у вищезазначених дозволах вказано, що «даний дозвіл дійсний при наявності узгоджувальної частини, до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста». На звороті зазначених дозволів вказано, що ТОВ «Алего» зобов'язується, зокрема, дотримуватись вимог Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 вересня 2011 року №37/6253 та інших нормативно-правових актів, які регулюють діяльність у сфері зовнішньої реклами.

Таким чином, з моменту затвердження Схеми розміщення наземних рекламних засобів по всій території міста Києва, видані дозволи на розміщення зовнішньої реклами розпорядженнями від 31.08.2016 №783 та №780 є недійсними та підлягають демонтажу.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, який зазначив, що з моменту затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста дійсний дозвіл, виданий позивачу, припиняє свою дію, а розміщений на його підставі рекламний засіб вважається самовільно розміщеним, що свідчить про правомірність складення оскаржуваної вимоги про демонтаж рекламного щиту (адміністративна справа №826/4757/18).

Отже суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про термін дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №53548-15 та №54076-16.

У відповідності до п. 17.1 розділу II Порядку, демонтаж у цьому Порядку означає комплекс заходів, які передбачають відокремлення РЗ разом з основою від місця їх розташування та транспортування на спеціально відведені території для подальшого зберігання. При цьому демонтаж та подальше зберігання РЗ не передбачає переходу права власності на них до територіальної громади міста Києва.

Демонтаж РЗ є засобом протидії порушенню прав територіальної громади міста Києва вцодо надання у тимчасове користування місць (для розміщення РЗ) або усунення порушень договірних зобов'язань розповсюджувачами реклами за договорами про надання у тимчасове користування місць (власниками та/або законними користувачами РЗ), а також засобом усунення порушень в інших випадках.

Пунктом 17.2. розділу II Порядку передбачається, що демонтаж РЗ здійснюється, зокрема, у разі виявлення самовільно встановлених РЗ; якщо термін дії дозволу закінчився і не був продовжений або дозвіл було скасовано у встановленому порядку.

Згідно пункту 17.3. розділу II Порядку, демонтаж РЗ у випадках, встановлених пунктом 17.2 цього Порядку, здійснюється на підставі наказу дозвільного органу.

Таким чином, дозволи на розміщення зовнішньої реклами №54076-16 та №53548-15, які були видані ТОВ «Алего» розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 31.08.2016 №783 та №780 - були дійсні до затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста.

У вимозі Управління з питань реклами виконавчого органу КМР (КМДА) від 06 березня 2018 року №001467-18 позивача повідомлено про необхідність здійснення демонтажу конструкції: щит, що стоїть окремо (суцільний щит); примітки: №54076-16 від 04 січня 2016 року у зв'язку з закінченням строку дії дозволу 27 грудня 2017 року на підставі пункту 3 розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) від 31 серпня 2018 року №783 та розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) від 26 грудня 2017 року №1689. Зазначено, що у разі не виконання цієї вимоги, протягом 7 днів конструкція буде демонтована КП "Київреклама".

Відповідно до вимоги Управління з питань реклами виконавчого органу КМР (КМДА) від 06 березня 2018 року №001544-18 позивача повідомлено про необхідність здійснення демонтажу конструкції: щит, що стоїть окремо (суцільний щит); примітки: №53548-15 від 03 грудня 2015 року у зв'язку з закінченням строку дії дозволу 27 грудня 2017 року на підставі пункту 3 розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) від 31 серпня 2018 року №783 та розпорядження Виконавчого органу КМР (КМДА) від 26 грудня 2017 року №1689. Зазначено, що у разі не виконання цієї вимог, протягом 7 днів конструкція буде демонтована КП "Київреклама".

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів направлення або вручення вищевказаних вимог ТОВ "Алего" 12 березня 2018 року, а наявна у справі копія фіскального чека не є належним доказом направлення вимог відповідно до вимог пункту 17.4 Порядку №37/6253.

Проте, відповідно до пунктів 17.6 та 17.7 Порядку №37/6253 у разі необхідності демонтажу рекламного засобу дозвільний орган складає перелік рекламних засобів, що підлягають демонтажу, затверджує його наказом та направляє до КП "Київреклама" для забезпечення його виконання; організація демонтажу або самостійне проведення демонтажу здійснює КП "Київреклама" на підставі наказу дозвільного органу на умовах, визначених цим Порядком.

У відповідності до вимог пункту 17.6 Порядку №37/6253 та на виконання наказу Управління з питань реклами Виконавчого органу КМР (КМДА) від 21 березня 2018 року №267 "Про демонтаж рекламних засобів", рекламні засоби демонтовані КП "Київреклама" про що складені відповідні акти, а саме: від 14 червня 2019 року №53548-15 про демонтаж рекламного засобу конструкції, що знаходиться за адресою: Дарницький район, вул. Ахматової, 15; від 27 травня 2019 року №54076-16 про демонтаж рекламного засобу конструкції, що знаходиться за адресою: Степана Бандери/з'їзд на вул. Набережно-Рибальську.

Наведене вказує на те, що відповідачем дотримано порядок демонтажу рекламних засобів ТОВ "Алегро" у зв'язку з закінченням терміну дії дозволів на розміщення рекламних засобів, оскільки з моменту затвердження схем розміщення рекламних носіїв на території міста дозволи, видані позивачу, припинили свою дію, а розміщені на їх підставі рекламні засоби вважалися самовільно розміщеними, що свідчить про правомірність оскаржуваного наказу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алего" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2020.