Справа № 301/1715/20
Суддя: Гичка О. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/1715/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2020 р. Іршавський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Гичка О.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Мелай В.Ю.

представника позивача - Ференц Р.Я.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області справу за адміністративним позовом представника позивача Ференц Романа Ярославовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАМ №2931688 від 05.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Ференца Романа Ярославовича звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2931688 від 05.08.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В позовній заяві позивач не погоджується з діями відповідача та прийнятим рішенням про притягнення його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що Правил дорожнього руху не порушував, під час винесення постанови заявляв клопотання щодо залучення адвоката та надання правової допомоги при розгляді справи але у даному клопотанні працівниками поліції йому було відмовлено.

З вказаних підстав вважає постанову протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить її скасувати.

Заперечення відповідача щодо відсутності повноважень у представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ференц Р.Я. на представництво його інтересів у суді та права підпису процесуальних документів тільки на підставі Ордеру, суд до уваги не бере з даних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 через представника - адвоката Ференца Романа Ярославовича подав до суду адміністративний позов, разом з позовом додано Ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Ференц Р.Я. серія ЗР № 67500 від 06.08.2020 року. Також у судовому засіданні 12.10.2020 представником позивача надано Ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Ференц Р.Я. серія ЗР № 67498 від 06.08.2020 року та Договір про надання професійної правничої допомоги від 06 серпня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч.1 ст.57 та ч.4 ст.59 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У відповідності до ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

За приписами статті 26 Закону № 5076-VI "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Дана позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду (Справа № 320/5420/18)

Висновок відповідача щодо обов`язкового надання разом з ордером і договору про надання правової допомоги не відповідає нормам процесуального права, адже ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером, на час подання адміністративного позову, КАС України не передбачено.

Дана позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), у якій судом також вказано на те, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону № 5076-VI ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, підтверджується, що адміністративний позов від імені ОСОБА_1 його представником - адвокатом Ференц Р.Я., подано до суду з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Ухвалою 02.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребувано з УПП у Львівській області експертний висновок від 27.09.2018 року Держспецзвязку та додатку на лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 із номером TC 000674.

У судовому засіданні 12 жовтня 2020 року представник позивача - адвокат Ференц Р.Я. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з обставин зазначених у позові та зазначив, що оскаржувана постанова не містить доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що інспектор УПП у Львівській області Беновський Д.І. який його зупинив, приступив до складання постанови, порушивши при цьому його конституційне право на захист не давши скористатись юридичною допомогою адвоката.

Також представник позивача надав суду письмові пояснення позивача ОСОБА_1 в яких він просить задовільнити позовні вимоги, з підстав зазначених в адміністративному позові, та звертає увагу на те, що до матеріалів справи з відзивом долучено копію електронного документа у виді лазерного диску із цифровим зображенням місця події, який є електронним доказом та у відповідності до вимог ч.2 ст.99 КАС України повинен бути засвідчений електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності цифрового підпису з чого слідує, що даний доказ не є допустимим в розумінні ст.74 КАС України, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

До суду 29.09.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що винесена постанова відповідає вимогам законодавства, в ній зазначено посадову особу- інспектора поліції, який є посадовою особою контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і він зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення , що і було зроблено шляхом винесення постанови. В оскаржуваній постанові є посилання на технічний засіб, яким здійснювалося вимірювання швидкості - TruCam LTI 20/20 із номером TC 000674.

Вважає, що винесена постанова є обґрунтованою, правомірною та не підлягає скасуванню. Крім цього, на підтвердження законності винесеної постанови та порушення позивачем Правил дорожнього руху до відзиву долучено копія експертного висновку, виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року №04/02/03 - 3008 з додатком, роздруківка файлу _YA000_0805_1625239 jmf з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів - TruCam LTI 20/20 із номером TC 000674, візуалізовані дані приладу TruCam LTI 20/20 із номером TC 000674 та копія свідоцтва на повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17946 від 24 грудня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача - адвоката Ференц Р.Я., з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 05.08.2020 була винесена постанова серії ЕАМ, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 05.08.2020 року, на А/Д Київ-Чоп МО6 556 км. керуючи т.з. VOLKSWAGEN CADDY НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год в населеному пункті с.Солонка та рухався зі швидкістю 73 км/год., чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, тобто порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС000674.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом Українипро адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КабінетуМіністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Так, згідно з пунктом 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно статті 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як того вимагають приписи статті 283КАС України спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис правопорушення (спецприлад TruCam LTІ 20/20 №ТС000674.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17946 чинного до 24.12.2020 року виданого ДП «Укрметртестстандарт» лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 № TC000674 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Згідно з експертним висновком від 27.09.2018 року лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam, в об`єкті дослідження правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт; об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Дія цього висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи із заводськими номерами, наведеними у додатку, зокрема - № ТС000674.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано суду фото (роздруківка на аркуші А4 а.с. 35) та - відео (відеодиск а.с.36) з засобу TruCam LTI20/20 TC000674.

З зазначеного фото чітко вбачається номерний знак НОМЕР_1 автомобіля VOLKSWAGEN CADDY та з інформації на фото вбачається, що даний автомобіль рухався зі швидкістю 73км/год., але доказ того, що фотознімок зроблено коли ОСОБА_1 рухався на автомобілі VOLKSWAGEN CADDY саме в населеному пункті с.Солонка суду не надано.

Також, в судовому засіданні під час дослідження електронного доказу, а саме відеозапису з засобу TruCam LTI20/20 TC000674, наданий відповідачем разом з відзивом до адміністративного позову, було встановлено, що даний диск не містить інформації.

Отже, надані відповідачем фото- та відеоматеріали на встановлення обставин правопорушення не є належними та допустимими доказами, які в сукупності спростовують доводи відповідача про порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності вимог частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268КУпАП та статтями 55, 59, 63 Конституції України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до частини другої статті 271КУпАП інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу проадміністративні правопорушення (Рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

З доводів позивача вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що повідомив відповідача та заявив відповідне клопотання, однак, поліцейським не вжито дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а також порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю задокументованого факту розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Львівській області Беновським Дмитром Ігоровичем суду не надано доказів для перевірки застосованого поліцейським алгоритму дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже і спростування доводів позивача про те, що дії поліцейського унеможливили реалізацію ним прав, регламентованих статтею 268 КУпАП та статтями 55,59,63 Конституції України.

Разом з тим, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не надано суду належних доказів щодо порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, також те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, що є підтвердженням його пояснення (а.с. 5), однак відповідачем не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суд дійшов висновку, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Ференц Романа Ярославовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2931688 від 05.08.2020 року винесену інспектором 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області лейтенантом поліції Беновським Дмитром Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 420,40 гривень в повернення витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Іршавський районний суд Закарпатської області).

Найменування сторін:

- представник позивача - адвокат Ференц Роман Ярославович (проживає за адресою АДРЕСА_1 );

- позивач: ОСОБА_1 (проживає за адресою АДРЕСА_2 );

- відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053).

Повне судове рішення буде складено 16.10.2020 року.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка