Справа № 120/4739/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про відмову у закритті провадження у справі

м. Вінниця

15 жовтня 2020 р. Справа № 120/4739/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву про закриття провадження в адміністративній справі:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

21.09.2020 року за вх. № 27699/20 відповідачем надано до суду клопотання про закриття провадження у даній справі. Клопотання мотивоване тим, що в справі № 120/361/20-а позивач поряд з вимогами визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати його нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2018 року, також просив нарахувати та виплатити йому середній заробіток за період з 06.08.2019 року по дату набрання рішенням у даній справі законної сили. За результатами розгляду вказаної справи, рішенням від 01.04.2020 року, зокрема, відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині нарахування та виплати середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні з 06.08.2019 року по дату набрання рішенням законної сили. Таким чином, на переконання відповідача, є всі підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, де зазначено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду, про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вирішуючи питання про закриття провадження у даній справі, суд виходив з наступного.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд закриває провадження у справі, у випадках, визначених ч. 1 ст. 238 КАС України, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 4).

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати йому середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві середній заробіток за період з 06.08.2019 року по 18.05.2020 року (день виконання рішень судів, виплату коштів).

Водночас у справі № 120/361/20-а позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні.

Суд, в свою чергу, відмовляючи в задоволенні цієї частини позовних вимог вказав, що правовою підставою для виплати індексації грошового забезпечення слугуватиме судове рішення прийнятне у цій справі, а від так компенсація за затримку виплати заробітної плати, що матиме місце після того, як вона була присуджена за судовим рішенням може бути лише компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із затримкою строків їх виплати. За таких обставин, на час звільнення позивача військової служби спірна сума йому ще не належала, що виключає відповідальність останнього, передбачену ст. 117 КЗпП України.

Разом з тим, звертаючись до суду з даною позовною заявою, суми індексації вже належали позивачеві, адже були виплачені йому на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року у справі № 120/361/20-а. Відповідно, відбулася зміна підстав звернення з даними позовними вимогами та відповідно періоду затримки у проведенні остаточного розрахунку.

У цьому контексті суд вказує, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, вказана підстава може застосовуватися, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є тотожна адміністративна справа, тобто: 1) спір у такій справі виник між тими самими сторонами; 2) спір у справі стосується одного й того самого предмета; 3) позов у справі заявлений з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-1133цс15.

Таким чином, суд зазанчає що підстави звернення до суду з позовом та період у даній справі та справі № 120/361/20-а не є тотожними.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом, використовує свою можливість для поновлення порушеного, на його думку, права.

Конституція та законодавство України гарантує кожній заінтересованій особі судовий захист його прав, що передбачає право на оскарження правових рішень органів державної влади незалежно від суб`єктів і сфери дії та прийняття, наявності чи відсутності ознак їх нормативності, терміну дії, а також предмета правового регулювання, не кажучи вже про осіб, яких безпосередньо вони стосуються.

У ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі № 120/4739/20-а, а від так про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача.

Керуючись Конституцією та ст. 2, 5, 44, 238, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження в адміністративній справі № 120/4739/20-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна