Справа № 460/5513/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2020 року м. Рівне №460/5513/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Рівненській області від 23.06.2020 № 966 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до змісту наказу була призначена фактична перевірка з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 в період з 25.06.2020 терміном на 10 діб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 23.06.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято наказ № 966 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ». Посилається на те, що відповідач призначив проведення документальної фактичної перевірки з порушенням встановленого порядку, передбаченого п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України, а саме: підставами для проведення фактичної перевірки є факт отримання конкретної інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства в сфері виробництва та/або обігу підакцизних товарів. Разом з тим, в наказі відповідача відсутня інформація щодо факту отримання відповідної інформації. Крім того, позивач вказує, 25.06.2020 представником відповідача не було пред`явлено службового посвідчення, яке дає можливість встановити особу, що прибула. З цих підстав, позивач відмовив у проведенні фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

03.08.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що наказ від 23.06.2020 видано на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ПКУ, а саме підставою для проведення фактичної перевірки є: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Відповідач, зазначає, що ревізійним-інспектором Головного управління ДПС у Рівненській області Мічудою Олександром було підтверджено свої повноваження довідкою № 6048/10/17-00-11-117 від 12.06.2020, виданою Головним управлінням ДПС у Рівненській області. Тому посилання позивача на непред`явлення службового посвідчення та неналежне підтвердження повноважень посадовою особою є необґрунтованим. Відповідач у своєму відзиві також посилається на протокольне доручення від 22.06.2020 № дор.107/01-60/20за підсумками наради у голови Рівненської обласної державної адміністрації у режимі відеоконференцзв`язку, в якому доручено вжити відповідних заходів реагування щодо факту реалізації алкогольної продукції з порушенням вимог чинного законодавства (зокрема, продаж алкогольної продукції особам, які не досягли 18 років) за адресою: АДРЕСА_1 . Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав письмові пояснення до позову, в якому надав свої доводи до відзиву відповідача, а саме: вказав, про недостовірність інформації відповідача щодо пред`явлення службового посвідчення. Згідно направлень на перевірку № 145 та №146 посадових осіб відповідача, вони не містять підписи про пред`явлення позивачу службових посвідчень, направлень на перевірку, та про отримання копії оскаржуваного наказу на проведення фактичної перевірки. Крім того, позивач вказує на неправомірність підстав проведення фактичної перевірки, та наголошує, що інформація, яка надходить до податкових органів, може бути підставою для проведення фактичної перевірки, згідно ст. 80 ПКУ, лише у тому випадку, якщо в такій йдеться посилання на конкретні порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. У відповідному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні порушення податкового та /або іншого законодавства.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

23.06.2020 відповідачем прийнятий наказ № 966 «Про проведення фактичної перевірки ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ».

Підставами для прийняття даного наказу є п.п. 80.2.5 п. 80.2, ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 Податкового Кодексу України, ст. 16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За змістом спірного наказу № 966 від 23.06.2020, перевірка призначена тривалістю 10 дні починаючи з 25.06.2020р.

Позивач відмовив у допуску до проведення перевірки у зв`язку із відсутністю підстав для проведення перевірки, неможливості встановити особу, що прибула до позивача.

У зв`язку із не допуском позивачем посадових осіб до проведення перевірки згідно наказу від 23.06.2020 №966, начальником Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_3 було направлено до начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Чую В. звернення про застосування адміністративного арешту майна позивача (а.с. 11-12).

26.06.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна позивача.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктами 21.1.1., 21.1.4. п. 21.1. ст. 21 ПК України закріплено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України, діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

В п.п.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПКУ фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із п. 80.1. ст. 80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2. ст. 80 ПКУ фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

Відповідно до п. 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області, згідно наказу від 23.06.2020 № 966 вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог законодавства у сфері обігу підакцизних товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 в період з 25.06.2020 терміном на 10 діб.

Проте, до проведення такої перевірки посадових осіб відповідача було не допущено з підстав відсутності підстав для проведення перевірки, неможливості встановити особу, що прибула до позивача.

Суд вважає, що підстави для проведення фактичної перевірки відсутні та необґрунтовані. Оскільки, передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених п.п. 80.2.2 та 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Судом встановлено, що підставою для прийняття спірного наказу стало протокольне доручення за підсумками наради у голови Рівненської обласної державної адміністрації в режимі відеоконференцзв`язку від 22.06.2020 №дор.107/01-60/20, в якому доручили Головному управлінню ДПС у Рівненській області, в межах наданих повноважень вжити відповідних заходів реагування щодо факту реалізації алкогольної продукції з порушенням вимог чинного законодавства ( зокрема, продаж алкогольної продукції особам, які не досягли 18 років), за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд погоджується з тим, що протокольне доручення не може бути обґрунтованою причиною правомірності наказу, оскільки, як встановлено, податковим органом не доведено, що саме це протокольне доручення та наявна в ній інформація слугували підставою для прийняття спірного наказу, відсутня інформація, що в даному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме в формі фактичної перевірки.

Протокольне доручення, як підстава, що підпадає під дію підпунктів 80.2.2 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, повинне містити інформацію про конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2018 №820/4891/18.

Як правильно зазначено позивачем спірний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів встановлено невідповідність діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти продажу алкогольної продукції особам, які не досягли 18 років та інші докази вчинення таких правопорушень, показання свідків, працівників встановлена податковим органом.

Висновки аналогічного характеру містяться у Постанові Верховного Суду України від 05.03.2019 № 820/4893/18.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДПС у Рівненській області від 23.06.2020 №966 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 » прийнятий безпідставно та необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з приписами ч.1, п.1 ч.2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його відзив, і не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи (а.с.4).

Рішення ухвалено судом з урахуванням часу перебування головуючого судді та лікарняному.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Рівненській області від 23.06.2020 №966 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ".

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 жовтня 2020 року.

Суддя У.М. Нор