Справа № 360/3673/18
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 жовтня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/3673/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання судового рішення по справі № 360/3673/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 30 червня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання судового рішення по справі № 360/3673/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення зазначено, що відповідач протягом тривалого часу, маючи відповідне судове рішення, станом на 22 травня 2020 року не здійснив виплату коштів, а тому позивач, в цей же день звернувся до відповідача з заявою щодо надання відповіді про усі вжиті останнім заходи на виконання рішення суду від 14 грудня 2018 року у справі № 360/3673/18.

Відповідач 06 червня 2020 року посилаючись на Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2019 № 649, надав позивачу відповідь листом від 02 червня 2020 року за вих. № 1292-1628/П-01/8-1200/20, в абзаці 8 якого зазначив, що рішення про наявність підстав для виплати суми за рішенням суду приймає персональний склад комісії, її голова, заступник голови та секретар, які затверджуються головою правління Пенсійного фонду України. При цьому, в абзаці 10 вказує, що станом на 02 червня 2020 року інформації про прийняте рішення від Пенсійного фонду України не надходило.

На підставі зазначеного з посиланням на статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України позивач просить суд здійснити контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області рішення суду від 14.12.2018 по справі № 360/3673/18 шляхом подання протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду звіту про виконання.

Ухвалою від 30 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року та направлено адміністративну справу № 360/3673/18 до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання судового рішення по справі № 360/3673/18 залишено без руху.

Позивачем 13 жовтня 2020 року виконано вимоги ухвали від 06 жовтня 2020 року.

Ухвалою від 16 жовтня 2020 року заяву про встановлення судового контролю визначено розглянути без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частинами другою четвертою статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною першою статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень, яке є правом суду та вирішується на його розсуд в залежності від наявності відповідних правових умов.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі № 360/3673/18, яке набрало законної сили з 15 лютого 2019 року, зокрема, зобов`язано ГУПФУ в Луганській області провести з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи із розміру 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

За заявою від 20 лютого 2019 року позивач 15 березня 2019 року отримав виконавчий лист по справі.

Однак, разом із заявою про встановлення судового контролю позивачем не надано жодних доказів звернення отриманого ним виконавчого листа до примусового виконання в порядку, визначеному Законом № 1404-VIII.

Тобто, позивачем суду не надано доказів існування об`єктивних підстав вважати, що виконання рішення суду можливе тільки за такої форми забезпечення його виконання, як встановлення судового контролю у формі зобов`язання подати звіт.

Суд вважає, що тривале невиконання відповідачем рішення суду в добровільному порядку не дає суду правових підстав дійти висновку, що без вжиття такого заходу судового контролю, про який заявляє позивач, рішення суду залишиться невиконаним.

Крім того, з листа ГУПФУ в Луганській області від 02 червня 2020 року № 1292-1628/П-01/8-1200/20 слідує, що на виконання рішення суду відповідачем перераховано пенсію позивача. З квітня 2019 року пенсія виплачується з урахуванням рішення суду. Пенсійні кошти за період з 01 січня 2016 року по 14 лютого 2019 року в сумі 33172,50 грн будуть виплачуватися за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та згідно з встановленим цією Постановою порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

За таких обставин суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись статтями 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання судового рішення по справі № 360/3673/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова