Справа № 580/4317/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року справа № 580/4317/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - позивач) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 11.09.2020 у сумі 20000 грн. у виконавчому провадженні №62998842;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 11.09.2020 у сумі 20000 грн. у виконавчому провадженні №62998842.

Позов мотивовано тим, що відповідно до статті 27 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчий збір стягненню з позивача не підлягає. Крім того, виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки його виконання здійснено добровільно головним управлінням до відкриття виконавчого провадження службою ДВС.

Відповідач у встановлений судом термін відзив із запереченнями проти позову не надав, проте просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

Учасники справи у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №580/906/20 адміністративний позов задоволено повністю, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 із визначенням основного розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

11 вересня 2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатюк В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62998842 з виконання виконавчого листа №580/906/20, виданого 09.09.2020 Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 із визначенням основного розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат. В даній постанові встановлено термін виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

У той же день 11.09.2020 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору ВП №62998842, відповідно до якої стягнув з боржника ГУ ПФУ у Черкаській області виконавчий збір в сумі 20000 грн.

Відповідно протоколу про перерахунки пенсії судом також встановлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/906/20 яке 07.08.2020 набрало законної сили, позивачем 12.08.2020 ОСОБА_1 (стягувач у виконавчому провадженні) за період з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії та нараховано суму 16683,37грн.

При цьому, позивач направив відповідачу лист від 24.09.2020 за вих. №2300-0802-5/47674, у якому повідомляв, що за вище вказаним рішенням у справі №580/906/20 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і належить виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення має наслідком відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404 примусовому виконанню належать рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 Закону № 1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 27 Закону № 1404 встановлено, що виконавчий збір справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що належать негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що належить врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, що розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, одночасно з якою державний виконавець приймає постанову про стягнення виконавчого збору.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.09.2020 відкрито виконавче провадження №62998842 та одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження прийнято постанову від 11.09.2020 №62998842 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 20000 грн.

Частинами 5, 9 статті 27 Закону №1404 передбачено випадки, у яких виконавчий збір не стягується, зокрема за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області не надано доказів виконання судового рішення у повному обсязі щодо виплати ОСОБА_1 нарахованої суми 16683,37грн. до відкриття виконавчого провадження 11.09.2020.

Згідно пунктів 1, 2 частини 4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, відповідно до яких виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Суд зазначає, що Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень не передбачено звільнення від стягнення з боржника виконавчого збору у випадку здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, а тому положення пункту 1 частини 5 статті 27 Закону № 1404 не належать застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому, позивачем не надано доказів наявності у державного виконавця інших підстав, визначених частиною 5 статті 27 Закону № 1404, за яких виконавчий збір з боржника не стягується.

Таким чином, приймаючи оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 20000 грн відповідач діяв на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом № 1404, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання дій державного виконавця про прийняття постанови про стягнення виконавчого збору неправомірними та скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належить відмовити повністю.

Враховуючи ст. 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 194, 229, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар