Справа № 127/14641/20
Суддя: Ставнійчук С. В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/132/38/20
Рішення

Іменем України

15 жовтня 2020 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Ставнійчук С.В.,

за участі секретаря Лисюк О.П.,

розглянувши в залі суду в м. Калинівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №4 батальйону №1 УПП в Житомирській області Левчука Віталія Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАМ № 2729264 від 23 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції роти №4 батальйону №1 УПП в Житомирській області Левчука Віталія Сергійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови серії ЕАМ № 2729264 від 23 червня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в постанові серії ЕАМ № 2729264 від 23 червня 2020 року зазначено, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW X3», номерний знак НОМЕР_1 , 23.06.2020 21 год 07 хв на а/д М-21 215 км з номерним знаком, що затертий і не дає чітко визначити символи номерного знака на відстані 20м, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З постановою позивач не погоджується, вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Так, позивач вказує, що номерний знак НОМЕР_1 на автомобілі чітко відображений, не містив будь-яких забруднень, про що неодноразово повідомлялося працівникам поліції. Крім того, поліцейським Левчуком В.С. було зупинено автомобіль марки «Волга», в якому перебували водій та пасажир, яким було запропоновано розпізнати номерний знак на його автомобілі, в ході чого зазначені особи без ускладнень розпізнали номерний знак, однак працівником поліції вказані обставини були проігноровані. Також у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис правопорушення, що передбачено ст. 283 КУпАП. При цьому поліцейським було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 279 КУпАП, не ознайомлено з правами та обов`язками, не надано можливості надати докази невинуватості, обмежено в можливості надати письмові пояснення у справі. В подальшому позивач подав скаргу до департаменту патрульної поліції УПП Житомирської області щодо неправомірних дій патрульного поліцейського Левчука В.С. , у задоволенні якої було відмовлено без будь-яких обґрунтувань.

Наведені обставини зумовили звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові.

Відповідач поліцейський роти №4 батальйону №1 УПП в Житомирській області інспектор Левчук В.С. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, зокрема, відповідно до ч.1 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, /, що підтверджується копією супровідного листа з відміткою суду від 30 вересня 2020 року.

09 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП в Житомирській області інспектора Левчука В.С., у якому відповідач проти позову заперечив у повному обсязі.

Зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 здійснено відповідно до приписів ст. 23, 268, 251 КУпАП з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», а постанова про накладення стягнення від 23 червня 2020 року відповідає приписам ст. 283 КУпАП.

При цьому, хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, однак це не звільняє позивача від обов`язку доказування обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову.

Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, подій що мали місце на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 23 червня 2020 року.

Також у відзиві зазначено, що до позовної заяви не додано доказів про сплату судового збору за дві самостійні вимоги немайнового характеру, зокрема в частині вимог про визнання дій інспектора неправомірними, а тому відповідно до п.7 ч.1 ст. 240 КАС позовна заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи, оскільки в справі достатньо матеріалів для прийняття рішення судом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою поліцейського інспектора поліції роти №4 батальйону №1 УПП в Житомирській області Левчука Віталія Сергійовича від 23 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

У постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW X3», номерний знак НОМЕР_1 , 23 червня 2020 року 21 год 07 хв на а/д М-21 215 км з номерним знаком, що затертий і не дає чітко визначити символи номерного знака на відстані 20м, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 та 4статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Також, згідно з ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови у ній відсутні посилання на будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також такі докази не додано до постанови, зокрема, пояснення свідків, фото з місця події, а також самого номерного знака автомобіля марки «BMW X3» тощо.

Враховуючи суть вказаного правопорушення, належним доказом на підтвердження його вчинення, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт неможливості чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Доданий до відзиву на позовну заяву відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути визнано належним і допустимим доказом вчинення правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, оскільки такий доказ не зазначено в постанові про адміністративне правопорушення.

Крім іншого з наданого відеозапису неможливо встановити будь-яку послідовність дій і фіксацію адміністративного правопорушення, даний відеозапис не фіксує ні учасників події, ні транспортний засіб, ні відповідний номерний знак автомобіля, з підстав неможливості розпізнати символи якого винесено оскаржувану постанову. Із звукозапису на даному відеозаписі встановлено, що водій заперечує проти того, що номерний знак його транспортного засобу неможливо розпізнати та на його клопотання було зупинено інший транспортний засіб і його водієві та пасажиру було запропоновано розпізнати такий номерний знак. Однак відомості про те, з якої відстані запропоновано розпізнати номерний знак відсутні, як і відомості, що поліцейським взагалі здійснювалися заміри такої відстані.

При цьому особою, запрошеною поліцейським було без ускладнень розпізнано номерний знак та озвучено його « НОМЕР_1 », однак поліцейським не було взято це до уваги з вказівкою на те, що даним водієм здійснювалося випередження транспортного засобу, що дало змогу запам`ятати номерний знак автомобіля «BMW X3». За відсутності належного обґрунтування таких тверджень, тим не менше поліцейським, у випадку сумнівів в об`єктивності тверджень свідка, не було вжито заходів для запрошення іншої особи як свідка для встановлення обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні зазначеної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Таким чином відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 23.06.2020 21 год 07 хв на а/д М-21 215 км керував транспортним засобом марки «BMW X3», номерний знак НОМЕР_1 , з номерним знаком, що затертий і не дає чітко визначити символи номерного знака на відстані 20м, та порушив вимоги п. 2.9 «в», ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки доказів цього суду не надано.

Доводи позивача про те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позов підлягає залишенню без розгляду з підстав несплати позивачем судового збору за подання позовної заяви, оскільки в матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору №17117 від 17.07.2020 року в сумі 420,40 грн, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18.

Також є необґрунтованими доводи відповідача, що ОСОБА_1 заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру, оскільки враховуючи предмет позовних вимог, вимога про визнання протиправними дій поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є передумовою для застосування іншого способу захисту порушеного права спрямованого на відновлення порушеного права позивача - скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Сама по собі вимога про визнання дій поліцейського при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, у разі її задоволення, не має наслідком відновлення порушеного права позивача.

Виходячи з чого ОСОБА_1 заявлено одну позовну вимогу, за яку було сплачено судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 77, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ч. 1 ст.121, ч. 6 ст. 121, ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 285, 287, 288, 293 КУпАП,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектора лейтенанта поліції Левчука Віталія Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2729264 від 23 червня 2020 року, винесену інспектором поліції роти №4 батальйону №1 УПП в Житомирській області Левчуком Віталієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Ставнійчук