Справа № 460/4322/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2020 року м. Рівне №460/4322/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області"
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області", в якому просив визнати відмову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області", яка викладена у листі № 33/38-269 від 20.03.2020 щодо перегляду рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341, протиправною та зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" переглянути рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341, у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ 21 листопада 1997 року у зв`язку з обмеженою придатністю до військової служби, яка була викликана наявністю у нього захворювань одержаних під час виконання ним службових обов`язків по охороні громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

Так, відповідно до свідоцтва про хворобу № 341 від 03 листопада 1997 року виданого окружною військово-лікарською комісією УВС Рівненської області, у ОСОБА_1 було діагностовано розповсюджений остеохондроз, спонділолістез. Л2-Л4-Л5 цервіко-брахіалгія вертеброгенно зумовлена рецедивуючий перебіг в ст. нестійкої ремісії з помірним порушенням функції гіперметропія слабого ступеню лівого ока, пресбіопія, пупкова кила.

На підставі рішення окружної військово-лікарської комісії УВС Рівненської області, яке викладене в свідоцтві про хворобу № 341 від 03.11.1997 року, він був визнаний обмежено придатним до військової служби у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У зв`язку із діагностуванням у нього вищевказаних захворювань, позивачу була надана друга група інвалідності та надано статус інваліда армії.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК, серії РВН № 0207599 від 09 квітня 2013 року, при повторному огляді ОСОБА_1 було надано другу групу інвалідності довічно у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, пунктом 18 розділу VIII Положення про діяльність медичної (військово- лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 року № 285, передбачено, що визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням.

У відповідності до вимог пунктів 20, 25 названого Положення причину інвалідності звільнених зі служби осіб установлюють медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи" та з урахуванням висновку ВЛК про причинний зв`язок їх захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).

Якщо в документі, на підставі якого ВЛК раніше прийняла постанову про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва), діагноз сформульовано неточно, ВЛК, враховуючи дані складеної під час служби медичної документації, вказує уточнений діагноз і приймає постанову у новій редакції, чинній на цей час.

ОСОБА_1 вважає, що під час його служби в органах внутрішніх справ та під час видачі йому Свідоцтва про хворобу, не всі наявні у нього захворювання були включені до цього свідоцтва, що призвело до неповного встановлення остаточного діагнозу та ухвалення окружною військово-лікарською комісією УВС Рівненської області неправильного рішення про встановлення причини інвалідності.

Зокрема, під час видачі йому довідки до акта огляду МСЕК серії РВ № 3207599 від 09.04.2013 року, не були враховані наявні у позивача та документально підтверджені хвороби.

Так, у нього були виявлені захворювання серцево-судинної системи, що призвели до виникнення у інфарктів міокарда, гіпертонічної хвороби, виразокова хвороба шлунка та ряд інших хвороб, наявність яких не була врахована при наданні позивачу групи інвалідності.

Звертаючись із заявою до відповідача про перегляд рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 року № 341, ОСОБА_1 мав намір надати відповідачу всі підтверджуючі документи наявних у нього хвороб.

При цьому, відповідач не мав права без витребування у нього документів, що підтверджують наявні у позивача захворювання та без додаткового комплексного медичного обстеження, приймати рішення про відмову в перегляді вище названого рішення ОВЛК.

Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що усі наявні у нього документи, а саме витяг із послужного списку, почесні грамоти, подяки та медалі, свідчать про те, що під час служби в органах внутрішніх справ, він виконував покладені на нього службові обов`язки по охороні громадського порядку, під час виконання яких позивач отримав захворювання, які призвели до діагностованої групи інвалідності.

При цьому, зазначає, що названі у нього захворювання виникли під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків з охорони громадського порядку та боротьбі зі злочинністю. З цього слідує, що він став особою з інвалідністю внаслідок захворювань, одержаних під час виконання службових обов`язків, як це передбачено пунктом 2 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вважаючи відмову відповідача, викладену у листі від 20.03.2020 року № 33/38-269 протиправною, звернувся до суду.

Ухвалою суду від 19.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та призначено розгляд справи по суті на 15.07.2020.

У строк встановлений судом відповідач подав відзив на позовну заяву у якому вказав, що відповідно розділу 8 п. 1.2; .пп. 4 п.9 пп 2, 3, 8, 18, 22, 30 наказу МВС України від 03.04.2017 № 285 "Про затвердження Положення про діяльність медичної військово-лікарської комісії МВС" позивач не надав жодних підтверджуючих медичних та інших документів, які б підтверджували наявність травм, поранень, контузій, каліцтв, отриманих ним під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків. Враховуючи наведене, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 15.07.2020 розпочато розгляд справи по суті і оголошено перерву у судовому засіданні до 16.09.2020 для надання позивачу можливості подати відповідь на відзив.

Позивач у строк встановлений судом подав відповідь на відзив. Суть доводів викладених у цьому документі зводиться до аргументів вже викладених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 21.09.2020 розгляд справи відкладено до 05.10.2020 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Ухвалою суду від 06.10.2020 суд продовжив розгляд справи в письмовому провадженні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив службу у органах внутрішніх справ України, з якої був звільнений 21.11.1997, що не заперечується сторонами.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 341 від 03 листопада 1997 року виданого Окружною військово-лікарською комісією УВС Рівненської області, у ОСОБА_1 було діагностовано розповсюджений остеохондроз, спонділолістез. Л2-Л4-Л5 цервіко-брахіалгія вертеброгенно зумовлена рецедивуючий перебіг в ст. нестійкої ремісії з помірним порушенням функції гіперметропія слабого ступеню лівого ока, пресбіопія, пупкова кила.

У вказаному свідоцтві Окружна військово-лікарська комісія УВС Рівненської області дійшла висновку, що позивач є обмежено придатним до військової служби та захворюванням пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а. с. 9).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК, серії РВН № 0207599 від 09 квітня 2013 року, при повторному огляді ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності довічно. Причина інвалідності зазначено захворювання пов`язане з проходженням військової служби в органах внутрішніх справ (а. с. 10).

У 2020 році позивач звернувся до Державної установи "Територіальне. медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" із заявою про перегляд рішення окружної військово-лікарської комісії УВС Рівненської області, яке викладене в свідоцтві про хворобу № 341 від 03.11.1997 року.

Поряд з тим, листом відповідача від 20.03.2020 року № 33/38-269, ОСОБА_1 було відмовлено в перегляді рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 року № 341 у зв`язку з тим, що підстав для його перегляду немає (а. с. 8).

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням критерій передбачених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На час звернення позивача до відповідача із заявою про перегляд рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 року № 341 спірні правовідносини були врегульовані Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затвердженої наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 та (надалі - Положення №285).

Відповідно до пункту 2 Розділу 1 Положення №285 медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

До основних завдань ВЛК, зокрема, належить визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (пункт 3 Розділу 1 Положення №285).

В силу вимог пункту 5 Розділу 1 Положення №285 ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи.

За правилами пунктів 1 - 5, 9, 10 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.

Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).

Таким чином, штатна медична військово-лікарська комісія є структурним підрозділом відповідача у справі - Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області».

Відповідно до пункту 16 Розділу 2 Положення №285 до функцій штатних ВЛК, зокрема належать: розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи, перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках.

Згідно з пунктом 16 Розділу 2 Положення №285 штатні ВЛК мають право:

1) запитувати у разі потреби медичні документи (медична карта стаціонарного хворого, медична карта амбулаторного хворого, консультативні висновки тощо), матеріали службових перевірок, характеристики на особу, довідки з архіву, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття експертного висновку та постанови ВЛК;

2) залучати лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я МВС, лікарів-спеціалістів інших міністерств та відомств (за їх згодою) для вирішення питань лікарської і військово-лікарської експертизи;

3) направляти осіб, які проходять лікарську або військово-лікарську експертизу, на стаціонарне обстеження до закладів охорони здоров`я МВС або до лікувально-профілактичних установ інших міністерств і відомств (за їх згодою) з метою проведення необхідного обстеження чи діагностики.

За приписами пунктів 13, 14 Розділу 6 Положення №285 колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу. Заявники надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу.

Згідно з пунктом 18 Розділу 8 Положення №285 визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням.

Причину інвалідності звільнених зі служби осіб установлюють медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» та з урахуванням висновку ВЛК про причинний зв`язок їх захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).

Відповідно до пункту 20 Розділу 8 Положення №285 причину інвалідності звільнених зі служби осіб установлюють медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» та з урахуванням висновку ВЛК про причинний зв`язок їх захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).

Якщо в документі, на підставі якого ВЛК раніше прийняла постанову про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва), діагноз сформульовано неточно, ВЛК, враховуючи дані складеної під час служби медичної документації, вказує уточнений діагноз і приймає постанову у новій редакції, чинній на цей час (пункт 25 Розділу 8 Положення №285).

Пунктом 29 розділу VIII Положення №285 передбачено, що якщо питання про причинний зв`язок захворювання (поранення) розглядалось за заявою звільненої зі служби особи, то ВЛК повідомляє заявника про своє рішення, а якщо за результатами розгляду прийнято постанову, - надсилає чи видає її заявнику особисто.

З аналізу наведених вище правових норм судом встановлено, що колишні особи рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, до яких належить і позивач, мають право звертатися із заявами до штатних ВЛК про перегляд раніше прийнятих постанов і внесення до них змін за результатами такого перегляду. Поряд з цим до дискреційних повноважень відповідача входить, як перегляд відповідної постанови, так і ухвалення рішення про відмову у такому перегляді. Однак суд наголошує, що ухвалене медичною установою рішення повинно бути належним чином вмотивованим і прийнятим відповідно до критерієв встановлених частиною 2 статті 2 КАС України.

Судом з`ясовано, що у 2020 році позивач звернувся до Державної установи "Територіальне. медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" із заявою про перегляд рішення окружної військово-лікарської комісії УВС Рівненської області, яке викладене в свідоцтві про хворобу № 341 від 03.11.1997 року.

Проте, листом відповідача від 20.03.2020 року № 33/38-269, ОСОБА_1 було відмовлено в перегляді рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 року № 341 у зв`язку з тим, що підстав для його перегляду немає.

Водночас у такому листі не наведено жодних правових обґрунтувань такої відмови, що є неприпустимим, а посилання на пункт 18 розділу VIII Положення № 285 є недоречними, оскільки ця норма передбачає саме право позивача на звернення стосовно внесення змін до постанови ВЛК, а не причину для відмови у належному розгляді цього питання.

Натомість, під час розгляду вказаного вище звернення відповідачем не здійснювалось витребування і перевірка будь-яких медичних документів щодо захворювань позивача, його медичного обстеження у разі необхідності, а отже, на переконання суду, не проводилося та не могло бути проведеним відповідне ретельне дослідження всіх обставин, які мають значення для вирішення спірного питання.

Разом з тим, суд погоджується з аргументами позивача, що неточність діагнозу сформульованому у документі на основі якого ВЛК приймала рішення, а саме його неповнота може тягнути внесення змін у кінцевий висновок комісії у випадку підтвердження таких фактів. Проте, ці обставини залишились поза увагою відповідача при ухваленні спірного рішення.

Доводи представника відповідача у відзиві, що ОСОБА_1 не надав жодних підтверджуючих медичних та інших документів, які засвідчували наявність травм, поранень, контузій, каліцтв, отриманих ним під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків і це стало підставою для відмови йому у перегляді постанови ВЛК є непереконливими з огляду на таке.

По перше, у листі відповідача немає посилань, що саме ненадання заявником певних медичних документів зумовило відмову у задоволенні його звернення.

По друге, Державна установа "Територіальне. медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" має право самостійно запитувати у разі потреби медичні документи (медична карта стаціонарного хворого, медична карта амбулаторного хворого, консультативні висновки тощо) для вирішення питань, що належать до її компетенції, що не було здійснено. Поряд з цим, відповідач міг запропонувати позивачу надати відповідні документи для забезпечення належного розгляду його заяви.

З наведеного, суд констатує, що відповідачем при ухваленні спірного рішення не враховані всі обставини, що мали суттєве значення для його прийняття, а тому воно є необґрунтованим і не відповідає критеріям встановленим частиною другою статті 2 КАС України.

Отже, рішення Державної установи "Територіальне медичне об`єднані МВС України по Рівненській області, яке викладене у листі № 33/38-269 від 20.03.2020 про відмову у перегляді постанови ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341є протиправним і підлягає скасуванню у судовому порядку.

Щодо зобов`язання відповідача переглянути рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341, у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 суд зауважує наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства перегляд попередніх постанов щодо встановлення причинного зв`язку захворювань і прийняття рішень про невнесення чи невнесення до них змін входить до виключної компетенції і дискреційних повноважень, у даному випадку штатної ВЛК, як структурного підрозділу відповідача.

Як вже зазначалося вище, вказаний перегляд проводиться за заявою колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ. При цьому, ОСОБА_1 належить до суб`єктів звернення з такими заявами, що не заперечується сторонами.

На думку суду, те що Положенням №285 фактично не передбачено ухвалення такого рішення, як відмова у перегляді своїх минулих рішень і підстав для такої відмови не означає, що у випадку очевидно безпідставних звернень відповідач не має свободу вибору поведінки при розгляді таких питань.

Проте, у цих конкретних спірних правовідносинах позивачем доведена необхідність проведення ретельної перевірки рішення ВЛК від 03.11.1997 № 341 з урахуванням медичних документів і у разі необхідності проведення комплексного медичного обстеження заявника яка, на переконання суду, може бути здійснена відповідачем лише шляхом перегляду такого рішення.

Так, згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Тому, з метою повного захисту та відновлення порушеного права позивача і остаточного вирішення спору, суд дійшов висновку, що позовну вимогу про зобов`язання Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" переглянути рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341, у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні слід задовольнити.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» (вул. Хвильового, 2А, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області", яка викладена у листі № 33/38-269 від 20.03.2020 щодо перегляду рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341.

Зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" переглянути рішення ОВЛК УВС Рівненської області від 03.11.1997 № 341, у відповідності до вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19 жовтня 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля