Справа № 600/638/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 жовтня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/638/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.

позивача ОСОБА_1 та його представників Пазюка П.П. і Мінгайлєнє О.В.,

представників Адміністрації Державної прикордонної служби України Свириденко А.Г. та Філіпової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Ліквідаційної комісії Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної прикордонної служби України, Ліквідаційної комісії Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Державної прикордонної служби України щодо відмови у переведенні його, ОСОБА_1 , на посаду заступника начальника загону начальника інженерно-технічного відділу Львівського прикордонного загону (полковник 37 т.р.);

- визнати протиправним та скасувати наказ від 17 квітня 2020 року Держприкордонслужби №368-ОС в частині звільнення ОСОБА_1 з посади за скороченням;

- визнати протиправним та скасувати наказ №99-ОС Про особовий склад від 12 травня 2020 року за підписом начальника вказаного регіонального управління полковника О. Сергійка і поновити його, ОСОБА_1 , на попередній або на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді;

- зобов`язати Державну прикордонну службу України виплатити грошове забезпечення та видати матеріальне забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 3460,50 грн.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 26 червня 2020 року задоволено клопотання представників позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року замінено первісного відповідача Державну прикордонну службу України на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

У відзиві на позовну заяву вказаний відповідач просив суд залишити позов без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Державної прикордонної служби України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на посаду заступника начальника загону начальника інженерно-технічного відділу Львівського прикордонного загону у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. При цьому у відзиві вказано, що про обставини не призначення позивача на посаду заступника начальника загону начальника інженерно-технічного відділу Львівського прикордонного загону Максимів О.М. дізнався 17 березня 2020 року, про що указано у позові. Однак з даним позовом до суду він звернувся 18 травня 2020 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 13 жовтня 2020 року Адміністрацію Державної прикордонної служби України підтримано клопотання, викладене у відзиві, про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Державної прикордонної служби України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на посаду заступника начальника загону начальника інженерно-технічного відділу Львівського прикордонного загону у зв`язку із пропуском місячного строку звернення до суду.

Позивач та його представники щодо задоволення заявленого відповідачем клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність. Водночас зазначили, що про порушення своїх прав позивач дізнався 12 травня 2020 року, отримавши оскаржуваний наказ №99-ОС Про особовий склад від 12 травня 2020 року.

Розглянувши клопотання відповідача про часткове залишення позову без розгляду, заслухавши думки осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтю 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої та другої 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим спірні правовідносини пов`язані із проходженням позивачем військової служби, тобто з проходженням публічної служби (пункт 17 частин першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заявлених у ній вимог, підставою для звернення до суду з цим позовом є звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі наказів Держприкордонслужби №368-ОС від 17 квітня 2020 року та Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України №99-ОС від 12 травня 2020 року Про особовий склад.

Так, згідно наказу голови Держприкордонслужби №368-ОС від 17 квітня 2020 року Про особовий склад припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України (остання займана штатна посада начальник відділу технічного забезпечення Азово-Чорноморського регіонального управління) без права носіння військової форми одягу.

Відповідно до наказу начальника Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України №99-ОС від 12 травня 2020 року Про особовий склад виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України (остання займана штатна посада начальник відділу технічного забезпечення Азово-Чорноморського регіонального управління), якого звільнено у запас за підпунктом «г» ( у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі) пункту 2 частини п`ятої статі 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу. Підстава: наказ голови Держприкордонслужби №368-ОС від 17 квітня 2020 року, рапорт ОСОБА_1 від 12 травня 2020 року №Р-534.

Згідно обставин справи та, фактично, не заперечувалось відповідачем те, що 12 травня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з наказом начальника Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України №99-ОС від 12 травня 2020 року Про особовий склад.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 18 травня 2020 року.

При цьому станом на день звернення до суду позивач не був ознайомлений з наказом Держприкордонслужби №368-ОС від 17 квітня 2020 року, його копії до позову не додав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний позов, який спрямований на захист порушених, на думку позивача, трудових прав, поданий до суду у межах встановленого законом місячного строку для справ щодо звільнення осіб з публічної служби.

До цього варто зазначити і те, що позовна вимога про визнання протиправними дії Державної прикордонної служби України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на посаду заступника начальника загону начальника інженерно-технічного відділу Львівського прикордонного загону, нерозривно пов`язана з іншими заявленими позовними вимогами, адже, як вбачається з матеріалів справи та згідно наданих сторонами пояснень, названі вище дії передували та пов`язані із прийняттям оскаржуваних позивачем наказів щодо його звільнення з публічної служби.

Отже, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд звертає увагу і на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

На день звернення позивача до суду з цим позовом (18 травня 2020 року) діяли положення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 122 цього Кодексу, строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом під час встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, то строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначене додатково свідчить про безпідставність та необґрунтованість поданого відповідачем клопотання.

Керуючись статтями 122, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Ліквідаційної комісії Азово-Чорноморського регіонального управління ДПС України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала у повному обсязі складена 15 жовтня 2020 року.

Суддя О.П. Лелюк