Справа № 360/341/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року справа №360/341/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Ястребової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Захарова О.В.) від 16 липня 2020 року (повний текст складено 17 липня 2020 року у м.Сєвєродонецьк) по справі №360/341/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправними та скасування наказу від 19.11.2019 № 1226, постанови про накладення штрафу від 20.11.2019 № ЛГ 942/34/НД, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу №1226 від 19 листопада 2019 року «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 »; визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.11.2019 № ЛГ 942/34/НД.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ №1226 від 19 листопада 2019 року «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 »; визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.11.2019р. № ЛГ 942/34/НД.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що підставою для винесення спірної постанови слугував факт створення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питання фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору та в частині своєчасної виплати заробітної плати, про що було складено акт про неможливість інспекційного відвідування. При прийнятті постанови ним було дотримано вимоги чинного законодавства. Відповідач також вважає, що твердження суду першої інстанції про те, що електроне звернення не відповідає вимогам законодавства та не може бути підставою для проведення інпекційного відвідування, є безпідставним. Відповідач зазначив, що ст.5 Закону України «Про звернення громадян» викладені вимоги до електронного звернення. В електронному зверненні має бути зазначено електрону поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надісланні електронного звернення не вимагається. Відповідно до п.5 Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого, наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016 року №1339, в електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або інформацію про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. На думку відповідача, вказаними нормативно-правовими актами передбачено лише вимогу стосовно зазначення електронної адреси в електронному зверненні. Інших вимог нормативно-правовими актами не встановлено. Таким чином, враховуючи значний суспільний інтерес до проблеми нелегального працевлаштування, на підставі Конвенції №81 та Порядку №823 керівником було прийнято рішення про проведення інспекційного відвідування за результатами аналізу отриманої інформації.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа - підприємець 25.06.2015р. № 0008887, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , 26.11.2019р. внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи за її рішенням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.07.2020 року № (арк. спр. 165-166).

Позивач здійснював підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору суборенди нежитлового приміщення № ЛК-28/17 від 01.01.2017р. (арк. спр. 219-224).

20 листопада 2019 року інспектором праці ГУ Держпраці у Луганській області складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЛГ942/34/40 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за додержанням законодавства про працю в частині фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору та в частині своєчасної виплати заробітної плати (арк.спр. 9-11).

В акті від 20.11.2019р. № ЛГ942/34/40 зазначено, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 неможливо провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (арк. спр. 9-11).

Відповідачем 20.11.2019р. за № 942/34/ПО сформовано вимогу про надання документів у зв`язку з відсутністю документів та неможливістю проведення інспекційного відвідування, зупинено інспекційне відвідування на 7 днів, зобов`язано у строк до 10 год. 00 хв. 27.11.2019 р. надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування (арк. спр. 12-13).

Вимога від 20.11.2019 р. за № 942/34/ПО надіслана на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 20.11.2019р. за №116 (арк. спр. 19).

Позивачем на вимогу від 20.11.2019р. за № 942/34/ПО подана скарга №25/11, яка була надіслана на адресу ГУ Держпраці у Луганській області 25.11.2019р. (арк. спр. 20-24).

26.11.2019р. позивач звернувся до ГУ Держпраці у Луганській області з повідомленням №1 про оскарження вимоги про надання документів від 20.11.2019р. за № 942/34/ПО, в якому зазначається про отримання акту та вимоги 22.11.2019р., та надіслання на адресу відповідача 25.11.2019р. скарги на вимогу (арк. спр. 25).

Листом від 27.11.2019р. № 01-15/3777 ГУ Держпраці у Луганській області повідомив позивача про пропущення строку подання скарги (арк. спр. 26).

27.11.2019р. інспектором праці ГУ Держпраці у Луганській області складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЛГ 942/34/НД ФОП ОСОБА_1 (арк. спр. 27-29).

12 грудня 2019 року ГУ Держпраці у Луганській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 417300,00 грн. (арк. спр. 30-32).

Підставою для винесення даної постанови слугував факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питання фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору та в частині своєчасної виплати заробітної плати, про що було складено акт про неможливість інспекційного відвідування.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Частиною 2 статті 259 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018р. № 84, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019р. № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. (пункт 2 Порядку №823).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6)інформація: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; роботодавців, в яких протягом року не проводилася індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Як встановлено судом та підтверджене матеріалами справи, відповідачем був виданий наказ від 19 листопада 2019 року № 1226 «Про проведення інспекційного відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 » з питання додержання законодавства про працю в частині фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору та в частині своєчасної виплати заробітної плати (арк. спр. 80).

Наведений наказ був виданий у відповідності до підпунктів 1, 3 пункту 5 Порядку №823 за зверненням від 22 жовтня 2019 року про порушення стосовно особи законодавства про працю .

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2019р. (вх. № 261 від 23.10.2019р.) до Головного управління Держпраці у Луганській області надійшло звернення громадянки ОСОБА_2 , в якому остання повідомляє, що вона працює чотири роки в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштована, отримує заробітну плату, у виплаті заробітної плати за вересень 2019 року їй відмовлено . Власником магазину є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , просить притягнути до відповідальності власників за не оформлення трудових договорів. Зазначає, що адресу місця проживання не повідомляє у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю (арк. спр. 103).

Вимоги до звернення визначені статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96 (далі - Закон № 393/96), за приписами якої звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Згідно частини 1 статті 8 Закону № 393/96 письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Аналогічні приписи містяться у пункті 5 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 16 листопада 2016 року № 1339, зареєстрованого Мінюстом України 09 грудня 2016 року №1595/29725) .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що підставою для прийняття інспекторами праці Держпраці рішення щодо проведення заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань законодавець, серед іншого, визначає отримання: 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин. При цьому, письмове звернення, в тому числі електронне, повинно бути оформлене відповідно до закону.

З огляду на відсутність у письмовому електронному зверненні від 22.10.2019 р. отриманого ГУ Держпраці у Луганській області від громадянки ОСОБА_2 необхідних реквізитів, а саме: крім даних щодо прізвища, ім`я, по батькові, у зверненні відсутні жодні данні стосовно особи, яка звертається: адреси місця проживання, підписання заявником із зазначенням дати, зазначення електронної поштової адреси, на яку заявниці може бути надіслано відповідь, або відомостей про інші засоби зв`язку з нею, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про невідповідність письмового електронного звернення вимогам ст.5 Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, призначення і проведення інспекційного відвідування позивача були незаконними, а тому судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано наказ від 19.11.2019 р. № 1226 про проведення інспекційного відвідування, а також прийнятого за наслідками цієї перевірки постанови від 20.11.2019р. № ЛГ 942/34/НД про накладення штрафу.

Колегія суддів вважає, що до електронного письмового звернення, крім зазначення електронної адреси, законом вимагається дотримання інших критеріїв відповідно до статті 5 Закону №393/96 як до письмового звернення.

За таких обставин, посилання відповідача на наявність у електронному зверненні електронної адреси, та його відповідність вимогам щодо електронного звернення, колегією суддів не прийнято до уваги.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції , що у розумінні статті 5 Закону № 393/96 електронну адресу в електронному зверненні на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку, має зазначити у зверненні заявник як власні засоби зв`язку.

Як вбачається з електронного звернення, звернення отримано з електронної адреси від ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2), та не зазначається заявником як власний засіб зв`язку.

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 25.01.2019 року по справі №823/1154/18 та у постанові від 26.03.2019 року №815/4691/16, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки не стосуються спірних правовідносин.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 по справі №360/341/20 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 по справі №360/341/20 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 13 жовтня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 жовтня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

Л.В. Ястребова