Справа № 320/9724/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2020 року м. Київ № 320/9724/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державного казначейства України у Київській області та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в безпідставному поверненні без належного виконання виконавчого листа № 810/4343/18 від 20.12.2018 про стягнення коштів у розмірі 3 224,94 грн;

зобов`язати відповідача поновити в черзі бюджетної програми КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» виконавчий лист від 20.12.2018, виданий у справі 810/4343/18 про стягнення коштів у розмірі 3 224,94 грн, датою його першого надходження 15.01.2019 із відповідною черговістю, а у разі спливу такої черги на момент фактичного пред`явлення, прийняти цей виконавчий лист до виконання в самостійному порядку;

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в безпідставному поверненні без належного виконання виконавчого листа № 320/567/19 від 13.05.2019 про стягнення коштів у розмірі 20 298,54 грн;

зобов`язати відповідача поновити в черзі бюджетної програми КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» виконавчий лист від 13.05.2019, виданий у справі 320/567/19 про стягнення коштів у розмірі 20 298,54 грн, датою його першого надходження 06.06.2019 із відповідною черговістю, а у разі спливу такої черги на момент фактичного пред`явлення, прийняти цей виконавчий лист до виконання в самостійному порядку;

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в безпідставному поверненні, без належного виконання, виконавчого листа № 320/567/19 від 13.05.2019 про стягнення коштів у розмірі 1 7706,20 грн;

зобов`язати відповідача поновити в черзі бюджетної програми КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» виконавчий лист від 13.05.2019, виданий у справі 320/567/19 про стягнення коштів у розмірі 17 706,20 грн, датою його першого надходження 06.06.2019 із відповідною черговістю, а у разі спливу такої черги на момент фактичного пред`явлення, прийняти цей виконавчий лист до виконання в самостійному порядку

стягнути з відповідача, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, через Державну казначейську службу України моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 та 169 КАС України.

Так, ч. 3 ст. 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до Закону України Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2020 - 2 102,00 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак позивачем не подано до суду документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено три вимоги немайнового харектеру, а саме про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в безпідставному поверненні без належного виконання виконавчих листів № 810/4343/18 від 20.12.2018 на суму 3 224,94, № 320/567/19 від 13.05.2019 на суму 20 298,54 грн та № 320/567/19 від 13.05.2019 на суму 17 706,20 грн, а також три похідні від них вимоги щодо зобов"язання вчинити певні дії.

Тобто, позивачу за подання даного адміністративного позову слід сплати до спеціального фонду Державного бюджету України 2 522,40 грн ( 840,80 х 3).

Суд звертає увагу позивача на те, що інформацію щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Закон № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI).

Отже, суд наділений повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас, наведені правові норми дають підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Водночас окремий доказ, сам по собі, не свідчить про майновий стан, докази мають обґрунтовувати об`єктивні причини, які обумовлюють неможливість оплати судового збору.

Однак, позивачем жодного доказу щодо скрутного матеріального становища не надано до суду.

Враховуючи, що позивачем не додано достатніх доказів на підтвердження доводів клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення саме за наявними матеріалами.

Щодо посилання на позивача на відповідь ДПС України про відсутність доходу за 2019 рік, суд вважає безпідставними, оскільки до суду позивач звернувся у жовтні 2020 року.

Також, п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві має бути зазначено ціну позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

ОСОБА_1 просить стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн, однак позивачем не надано розрахунку до вказаної вимоги, а також не надано обгрунтування з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими саме доказами підтверджується вказана сума.

Суд звертає увагу на постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно з п. 4 якого позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином позивачу необхідно подати до суду обгрунтований розрахунок про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн, а також додаткові письмові обгрунтування щодо міркувань з яких позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими саме доказами підтверджується заявлена сума.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями ст. 34 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Тобто в даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не долучена.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подачі до суду документу про сплату судового збору в розмірі 2 522,40 грн або документ, який підтверджуює підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також обгрунтований розрахунок про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн, а також додаткові письмові обгрунтування щодо міркувань з яких позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими саме доказами підтверджується заявлена сума, копії паспорта громадянина України (з урахуванням сторінки останього місця реєстрації).

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Протягом п"ти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подачі до суду документу про сплату судового збору в розмірі 2 522,40 грн або документ, який підтверджуює підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також обгрунтований розрахунок про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн, а також додаткові письмові обгрунтування щодо міркувань з яких позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими саме доказами підтверджується заявлена сума, копії паспорта громадянина України (з урахуванням сторінки останього місця реєстрації).

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Головенко О.Д.