Справа № 440/3941/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 р.Справа № 440/3941/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 28.04.20 року по справі № 440/3941/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач), в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області скасувати висновок службового розслідування від 08 червня 2018 року, акт №2 за формою Н-Т та акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 08 червня 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області провести повторне службове розслідування за фактом нещасного випадку, який стався 18 листопада 2015 року під час перебування ОСОБА_1 на службі в робочий день та при виконанні службових обов`язків.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що висновки службової перевірки не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджував, що під час службового розслідування відповідач не намагався зв`язатися із позивачем з метою отримання свідчень, додаткових пояснень, заяв та інших документів. Стверджував, що згідно пункту 6.3 Інструкції № 230, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання письмового пояснення від особи РНС. Але всупереч вимогам Інструкції № 230, висновок службового розслідування був затверджений, та за результатами розслідування складені Акт № 2 за формою НТ та акт за формою Н-5 від 08 червня 2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано акт форми Н-5 від 08 червня 2018 року розслідування нещасного випадку, та акт № 2 форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений командиром БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 08 червня 2018 року. Зобов`язано Головне Управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести службове розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що мало місце 18 листопада 2015 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального, а саме вимог п.2.1, п.3.8, 3.9, 3.10, 3.11 Порядку №1346, пп.6 п.9 р.VIII Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС від 03.04.2017 №285 та процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що лейтенант поліції ОСОБА_1 проходив службу в БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області на посаді старшого інспектора БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області.

В першій половині дня 18 листопада 2015 року на території розташування БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Октябрська, 54, з працівником ОСОБА_1 стався судинний напад. Черговим БПСПОП викликана карета швидкої допомоги, яка доставила ОСОБА_1 до 1-ї міської клінічної лікарні.

Згідно інформації, викладеної у листі головного лікаря 1-ї міської клінічної лікарні ОСОБА_3 , 18 листопада 2015 року об 11.40 до приймального відділення 1-ї міської клінічної лікарні каретою швидкої допомоги був доставлений ОСОБА_1 , 1984 року народження, з діагнозом: судомний синдром неясної етіології, стан після нападу. Після огляду лікарями неврологом, травматологом та хірургом, а також проведенні необхідних обстежень останньому встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, стан після судомного нападу, підшкірна гематома тім`яної ділянки голови. Від госпіталізації ОСОБА_1 відмовився.

Після повернення ОСОБА_1 з лікувального закладу в розташування БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області у останнього вдруге стався напад, що супроводжувався симптомами, які були схожі на симптоми, що мали місце при первинному раптовому погіршенні стану здоров`я останнього (первинному нападі).

Колегами ОСОБА_1 повторно викликано карету швидкої допомоги, яка вдруге доставила останнього до лікувального закладу.

Згідно з картками виїзду автомобілів екстреної медицини від 18 листопада 2015 року, протягом зазначеного дня мало місце два виїзди на виклик до ОСОБА_1 , а саме, бригадою екстреної медицини №12 (лист зворотнього зв`язку №89418, діагноз: судорожний синдром неясної етиології, стан після нападу, ЗЧМТ /18.11.2015/, струс ГМ) та бригадою екстреної медицини №19 (лист зворотнього зв`язку №89474, діагноз: стан після нападу судорожного /повторний/ від 18.11.2015, ЗЧМТ /18.11.2015/, струс ГМ).

Листком непрацездатності (серія АГЧ №087281), виданим КЗ "Центр ПМСД №2 м. Полтави", ОСОБА_1 звільнений від роботи з 19 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року включно.

Згідно з довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС №7884, оформленою 26 листопада 2015 року неврологом СМЗ УМВС м. Полтава, ОСОБА_1 звільнено від служби з 26 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року, як такого, що продовжує хворіти.

З метою виявлення причин та обставин судомного нападу, що стався у ОСОБА_1 18 листопада 2015 року о 10.50 на території розташування БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Октябрська, 54, відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2015 року №230, БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області наказом від 24 листопада 2015 року №24/1 "Про проведення перевірки щодо стану здоров`я ОСОБА_1 " зобов`язано призначити за вказаним фактом перевірку, проведення якої доручити комісії у наступному складі: голова комісії - майор поліції Перепелиця О.В., начальник штабу БПСПОП ГУНП в Полтавській області, члени комісії - майор поліції Жорник Т.В., старший інспектор БПСПОП ГУНП в Полтавській області, майор поліції ОСОБА_4 , заступник командира роти БПСПОП ГУНП в Полтавській області, майор поліції ОСОБА_5 , психолог БПСПОП ГУНП в Полтавській області.

За результатами проведеної перевірки 28 листопада 2015 року заступником командира БПСПОП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 затверджено висновок перевірки щодо стану здоров`я працівника БПСПОП Шапошника В.В., згідно з яким комісія вважає перевірку закінченою, стан здоров`я ОСОБА_1 таким, що унеможливлює проходження служби у БПСПОП, та за необхідне надати копію висновку та матеріалів службового розслідування до ГУНП, психологічного центру ГУНП та поліклініки при ГУНП для вирішення питання щодо направлення ОСОБА_1 на ВЛК для встановлення придатності до проходження подальшої служби у Національній поліції України.

У подальшому ОСОБА_1 повідомлено про те, що наказом БПСПОП ГУНП в Полтавській області від 24 листопада 2015 року №24/1 та відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України вже призначалася та проведена перевірка відповідною комісією, за результатами такої перевірки складено висновок, в разі незгоди з висновком ОСОБА_1 не позбавлений права на звернення до суду.

Не погодившись із такою відповіддю ОСОБА_1 звернувся до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року по справі № 816/312/17, яка набрала законної сили 27 вересня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не проведення службового розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що мало місце 18 листопада 2015 року, у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346. Зобов`язано Батальйон патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" Головного управління Національної поліції в Полтавській області провести службове розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що мало місце 18 листопада 2015 року, та оформити його результати у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346.

18 січня 2018 року командиром Батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" Головного управління Національної поліції в Полтавській області В.П.Лестюхін винесено наказ № 27/05 про створення комісії для розслідування нещасного випадку, який стався 18 листопада 2015 року із старшим інспектором БПСПОП лейтенантом поліції Шапошником В.В.

08 червня 2018 року комісією для розслідування нещасного випадку, який стався 18 листопада 2015 року із старшим інспектором БПСПОП лейтенантом поліції Шапошником В.В. складено Акт форми Н-5, за висновками якого встановлено, що нещасний випадок стався із ОСОБА_1 в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

08 червня 2018 року командиром БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області В.П.Лестюхін затверджено Акт № 2 форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру.

Підставою для висновку про те, що нещасний випадок, який стався із ОСОБА_1 не пов`язаний з виконанням службових обов`язків слугуло те що "... згідно медичних документів, які маються у матеріалах розслідування, куди звертався ОСОБА_1 за медичною допомогою, 13 серпня 2018 року було направлено запити , а саме: ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" (161/115/27/03-2018), Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського (162/115/27/03-2018), комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги" № 1 м.Полтави" (163/115/27/03-2018), комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Полтави" (164/115/27/03-2018), комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Полтави" (165/115/27/03-2018).

Комунальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави" надав відповідь в якій вказує, що підстави для розкриття конфіденційної інформації щодо ОСОБА_1 відсутні.

Комунальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м.Полтави" повідомив, що ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою до даного закладу та перебував на лікуванні з 19 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року з діагнозом: "Гострі інфекції верхніх дихальних шляхів множинних або не уточнених локалізацій".

Комунальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Полтави" надав відповідь, що ОСОБА_1 у період з 01 січня 2013 року по теперішній час за медичною допомогою не звертався, хоча в матеріалах розслідування мається довідка з даного закладу від 28 грудня 2015 року про те, що ОСОБА_1 з 28 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу бронхіту.

Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського повідомила, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ПОКЛ з 01 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року з діагнозом: "Наслідки органічного ураження центральної нервової системи з розсіяною органічною симптоматикою, синдромом вегетативної дисфункції за змішаним типом, лікворо-венозною дистензією, цефалогічним синдромом, епісендромом у вигляді генералізованих судомних епінападів (18 листопада 2015 року - 2 напади) зі змінами на ЕЕГ у вигляді дисфункції стовбурових структур головного мозку (від 27 листопада 2015 року), з астено-неврологічним синдромом. ЗЧМТ (18 листопада 2015 року) струс головного мозку. Хронічний двобічний гайморит. Викривлення носової перетинки з помірним порушенням носового дихання. Ангіопатія сітківок по змішаному типу обох очей.

Державна установа "ТМО МВС України по Полтавській області" повідомила, що первинна медична документація (картка амбулаторного хворого) колишнього працівника БПСПОП "Полтава" ОСОБА_1 у лікувальному закладі відсутня та за наявною інформацією вона знаходиться на руках хворого і до лікарні не повернута.

У зв`язку з цим, 05 квітня 2018 року на адресу проживання ОСОБА_1 направлено лист, в якому з метою встановлення події просили останнього в найкоротший термін повернути до ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" його амбулаторну картку, про що повідомити комісію з розслідування нещасного випадку, який трапився з ним у зручний для нього спосіб. Але ніяких повідомлень від ОСОБА_1 щодо повернення картки так і не надійшло, тому 18 травня 2018 року за № 407/115/27/02-2018 на ДУ "ТМО МВС України в Полтавській області" було направлено повторний запит та 28 травня 2018 року отримано відповідь, що картка амбулаторного хворого ОСОБА_1 у лікувальному закладі відсутня. Одночасно зазначено, що в журналі реєстрації амбулаторних хворих неврологічного кабінету є запис про прийом лікарем-невропатологом ОСОБА_1 19 листопада 2015 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку та направлення його до неврологічного відділення ПОКЛ. 19 листопада 2015 року зареєстрований лікарняний лист, виданий ПМСД № 2 з 19 листопада 2015 року по 26 листопада 2015 року з діагнозом ГРВІ. 26 листопада 2015 року лікарем-невропатологом поліклініки видано лікарняний лист з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. 30 листопада 2015 року ОСОБА_1 після прийому лікарем-невропатологом поліклініки був направлений до ПОКЛ для подальшого лікування. 01 грудня 2015 року в картці обліку лікарняних листів ОСОБА_1 зареєстрував лікарняний лист, виданий ПОКЛ з 01 грудня 2015 року по 12 грудня 2015 року з діагнозом: наслідки ураження ЦНС з розсіяною симптоматикою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 18 листопада 2015 року отримав ЗЧМТ, струс головного мозку внаслідок судомного епінападу, не має підстав вважати, що нещасний випадок трапився при обставинах, які підпадають під дію пункту 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346 ... ".

Не погоджуючись із такими висновками ГУНП в Полтавській області позивач звернувся до суду із вимогами скасувати Акт форми Н-5* і Акт №6 форми НТ* та зобов`язати повторно провести службове розслідування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваних рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (надалі - Закон №2694) охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 вказаного Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Приписами статті 22 Закону №2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 грудня 2002 року за №1346.

Згідно пункту 2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Пунктом 2.2. Порядку №1346 встановлено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до пункту 2.4. Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пунктом 3.4 Порядку №1346 передбачено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.

Відповідно пункту 3.5 Порядку №1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

Згідно із пунктом 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію

З аналізу наведених положень Порядку №1346 вбачається, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є:

- раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше;

- звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення);

- повідомлення про нещасний випадок.

Пунктом 3.9 Порядку №1346 встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Згідно з пунктом 3.10 Порядку №1346 комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

За приписами пункту 3.11 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Актом розслідування нещасного випадку зафіксовано, що судинний напад у ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 487 затверджено "Клінічний протокол надання медичної допомоги хворим на епілепсію".

Згідно вищевказаного протоколу епілепсія це хронічне прогредієнтне захворювання головного мозку, яке виявляється повторними пароксизмами внаслідок надмірних нейронних розрядів, і нерідко змінами особистості. Епілепсія є поліетіологічне захворювання, тому визначення окремих етіологічних факторів визначається лише як передумова для розвитку епілепсії і підвищує ризик її появи. Прийнято виділяти три види епілепсії: набута, вроджена та спадкова.

Так, комісією, яка проводила розслідування з 18 січня 2018 року по 08 червня 2018 року нещасного випадку, який стався 18 листопада 2015 року в розташуванні БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області з колишнім працівником підрозділу лейтенантом поліції ОСОБА_1 , зокрема, встановлено, що Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського повідомила, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ПОКЛ з 01 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року з діагнозом: "Наслідки органічного ураження центральної нервової системи з розсіяною органічною симптоматикою, синдромом вегетативної дисфункції за змішаним типом, лікворо-венозною дистензією, цефалогічним синдромом, епісендромом у вигляді генералізованих судомних епінападів (18 листопада 2015 року - 2 напади) зі змінами на ЕЕГ у вигляді дисфункції стовбурових структур головного мозку (від 27 листопада 2015 року), з астено-неврологічним синдромом. ЗЧМТ (18 листопада 2015 року) струс головного мозку.

Водночас, згідно п. 12 Свідоцтва про хворобу № 5-С "Діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва) захворювання: наслідки органічного ураження центральної нервової системи з розсіяною органічною симптоматикою, синдромом вегетативної дисфункції за змішаним типом, лікворо-венозною дистензією, цефалогічним синдромом, епісендромом у вигляді генералізованих судомних епінападів (18 листопада 2015 року - 2 напади) зі змінами на ЕЕГ у вигляді дисфункції стовбурових структур головного мозку (від 27 листопада 2015 року), з астено-неврологічним синдромом, ТАК, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 125).

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач посилаючись в Актах розслідування нещасного випадку на епілептичний напад, як на підставу отримання ОСОБА_7 , залишив поза увагою супутні захворювання, які також діагностовані 18 листопада 2015 року.

Крім того, під час розслідування відповідачем не встановлено, що діагностовані ОСОБА_1 18 листопада 2015 року захворювання не пов`язані з виконанням службових обов`язків та раптове погіршення стану здоров`я позивача сталося за інших обставин ніж встановлено пунктами 3.9 та 3.10 Порядку №1346.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що останній звертався до ОСОБА_1 із листом від 05 квітня 2018 року, в якому просив повернути до ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" картку амбулаторного хворого для повного проведення розслідування, колегія суддів зазначає, що на підтвердження такого звернення надано фіскальний чек Укрпошти, при цьому доказів вручення позивачу даного листа матеріали справи не містять.

Крім того, ОСОБА_1 в ході судового розгляду зазначив, що листа не отримував, при цьому має можливість надати відповідачу картку амбулаторного хворого, копія якої долучена судом до матеріалів справи (а.с. 242-266).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірності оскаржуваних Актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Колегія суддів зауважує, що спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року в справі 816/1229/14).

Отже ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими, одночасно суд першої інстанції вмотивовано дійшов висновку про обрання способу захисту прав позивача відмінного, від зазначеного безпосередньо у позовних вимогах, а саме шляхом визнання протиправним та скасування акту форми Н-5 від 08 червня 2018 року розслідування нещасного випадку, та акт № 2 форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений командиром БПСПОП "Полтава" ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 08 червня 2018 року та зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести службове розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що мало місце 18 листопада 2015 року.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року по справі № 440/3941/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 15.10.2020 року