Справа № 300/1143/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р. справа № 300/1143/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання протиправними дій щодо проведення 14.01.2009 перерахунку пенсії та скасування проведеного 14.01.2009 перерахунку як такого, що проведений з порушенням закону.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з 06.07.2000 отримує пенсію за віком. Відповідачем, на підставі заяви ОСОБА_1 від 09.01.2009 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", було перераховано її пенсію по індивідуальному коефіцієнту заробітної 1,58525, а не по 1,83066, тобто за заниженим коефіцієнтом заробітної плати, ніж було встановлено раніше. Відтак, на думку позивачки, пенсійним органом в результаті перерахунку пенсії неправомірно занижено індивідуальний коефіцієнт до 1,58525, що призвело до зниження розміру пенсії та порушення вимог статей 40, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які були чинні на момент перерахунку пенсії позивача. Крім того, звертає увагу суду на те, що в порушення п.п. 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530, яким керувався відповідач при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2009, останнім неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, а не за 2008 рік. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом долучення належним чином засвідчених письмових доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги, копії яких додано до заяви та подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду(а.с.26-28).

22.06.2020 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто та подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду(а.с.31-35).

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 26.06.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України(а.с.54-56).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 20.07.2020. Щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що за наслідками звернення позивача 09.01.2009 із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням стажу та заробітної плати до управління, розпорядженням від 14.01.2009 №127537 проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітку з 01.01.2009, відтак розмір пенсії збільшився та склав 1192,53 грн. Додатково зазначає, що перерахунок пенсії із урахуванням страхового стажу та враховуючи заробітну плату за матеріалами пенсійної справи був недоцільним, оскільки розмір пенсії за результатом такого перерахунку виходив меншим від проведеного. За результатом такого перерахунку розмір пенсії складав би 1084,44 грн. Відтак, при проведеному перерахунку загальний розмір пенсійної виплати збільшився і згідно поданої ОСОБА_1 заяви було доцільніше провести перерахунок по стажу та заробітку, ніж лише із врахуванням стажу, оскільки при перерахунку пенсії по стажу зменшується розмір пенсії. Таким чином дії управління при проведенні позивачу перерахунку пенсії з 01.01.2009 згідно заяви від 09.01.2009 є правомірними та не порушують права ОСОБА_1 , оскільки управління діяло в межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства. В зв`язку із наведеним, позовні вимоги позивача заявлені у позовній заяві є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.61-65).

Додатково, представник відповідача 20.07.2020 через канцелярію суду подав письмові пояснення де зазначає, що з урахуванням заяви від 09.01.2009, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України №530 (а.с.76-80).

08.07.2020 на адресу суду від позивача, надійшла відповідь на відзив, згідно якої, зазначено, що відповідачем не було виконано вимоги підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України №530, оскільки, згідно наданої інформації, при перерахунку було застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік, а не за 2008 рік. Крім того, позивач зазначає, що у відзиві на позов відповідач значну увагу звертає на вимоги частини 2 статті 40 Закону № 1058, при цьому щодо виконання вимог частини 1 статті 40 інформація відсутня, в той час, коли абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону України № 1058 передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу з урахуванням будь-яких періодів, незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, згідно з абзацом третім частини першої етапі 40 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Зважаючи на викладене, позивач підтримав свою правову позицію, викладену у позові, вказав на протиправні дії відповідача щодо зменшення індивідуального коефіцієнту та просив суд не брати до уваги зміст відзиву на позов та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.58-68).

Позивачем вищенаведена відповідь на відзив була надіслана відповідачу, що підтверджується квитанцією про відправлення (а.с.89). Однак, заперечення у строк, встановлений судом відповідач не подав, поважних причин ненадання заперечень у встановлений судом строк не повідомив.

Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, отримує пенсію за віком, яка призначена 06.07.2000 та на даний час обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсія позивача, до проведення спірного перерахунку, станом на 31.12.2008 була розрахована при загальному трудовому стажі 38 років 4 місяці 4 дні, виходячи із заробітної плати за період з 01.11.1994 по 31.10.1999 та з 01.10.2004 - по 31.12.2006. При цьому розрахунку індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії складав 1,83065.

09.01.2009 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно якої просила перерахувати пенсію за стажем та заробітком (а.с.72).

Відповідачем на підставі вищенаведеного звернення було проведено перерахунок пенсії, що підтверджується розпорядженням №127537 від 14.09.2009. Після перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 зменшився і становить 1,58525 (а.с.66).

Дізнавшись, що коефіцієнт заробітної плати складає 1,58525, позивач 09.07.2018 звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі щодо роз`яснення причин зниження індивідуального коефіцієнту заробітку з 1,83066 до 1,58525 (а.с.37).

Листом від 23.07.2018 №122/0-15 Тлумацьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, повідомлено позивача, що їй пенсію було перераховано 14.01.2009 згідно поданої нею заяви від 09.01.2009, при цьому перерахунок пенсії проведено відповідно до вимог пункту 4 статті 42 Закону в редакції, чинній на час перерахунку та наведено текст частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній на час перерахунку (а.с.38-39).

13.11.2019 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою, щодо роз`яснення на основі яких законодавчих документів було проведено перерахунок пенсії згідно заяви від 09.01.2009, вказавши при цьому назву закону, номер його статті, а також назву іншого документу, якщо його було використано (а.с.40).

Головним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 22.11.2019 №1540/0-15 надано відповідь ОСОБА_1 де зазначено, що після призначення пенсії позивач продовжували працювати, та на підставі заяви від 09.01.2009, з 01.01.2009 проведено перерахунок пенсії у зв`язку із дорахуванням страхового стажу та заробітної плати за період з 01.01.2007 по 31.12.2008. Розмір пенсії було обчислено при страховому стажі 40 років 4 місяці коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,54450 та заробітній платі за періоди з 01.11.1994 по 31.10.1999 та з 01.10.2004 по 31.12.2008 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн коефіцієнт заробітної плати - 1,58487 і розмір пенсії складав 1192,53 грн (а.с.41-42).

Заявою від 24.12.2019 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з проханням роз`яснити інформацію, надану в листі від 22.11.2019 (а.с.43).

Згідно відповіді від 24.01.2020 №1812/0-15 відповідачем роз`яснено, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами застосуванню підлягає Закон № 1058 - IV, а саме - норми та положення статті 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених Законом № 107 - VI (а.с.44-46).

В подальшому, ОСОБА_1 звернулася із заявою від 19.02.2020 до Пенсійного фонду України, щодо скасування проведеного 14.01.2009 перерахунку пенсії як такого, що проведений з порушенням вимог чинного законодавства, яке діяло на час його проведення (а.с.48-51).

Згідно листа Пенсійного фонду України від 17.04.2020 №10461-6794/0-03/8-2800/20, у скасуванні проведеного 14.01.2009 перерахунку пенсії відмовлено та повідомлено ОСОБА_1 , що вона отримуєте пенсію за віком, розмір якої обчислено за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу, щодо зниження індивідуального коефіцієнту заробітку з 1,83066 до 1,58525 в результаті проведеного 14.01.2009 перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Суд, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII регулював питання пенсійного забезпечення та гарантував всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 1 січня 2004 року Закон № 1058-ІV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції від 09.07.2007 року), у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Пунктом 35 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року № 107-17 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни, у тому числі, до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-XV.

Так, підпунктом 9 пункту 35 розділу ІІ Закону № № 107-17 було викладено в новій редакції, зокрема, абзац 3 частини 1 ст.40 Закону № 1058-XV, а підпунктом 10 пункту 35 розділу ІІ Закону № № 107-17 було викладено в новій редакції, зокрема, частину 4 ст.42 Закону № 1058-XV.

Нова редакція вказаних норм Закону № 1058-XV передбачала наступне.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців (абз.3 ч.1 ст.40 Закону № 1058-XV).

У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії зарахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, продовжуючи працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, то за заявою пенсіонера провадиться відповідний перерахунок пенсії, незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї частини, здійснюється не раніше дня,наступного за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії (частина 4 ст.42 Закону № 1058-XV).

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення, внесені Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 2 статті 40 та частини 4 статті 42 Закону № 1058-ІV.

Отже, з 22 травня 2008 року положення частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV діяли в первинній редакції.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", встановлено порядок перерахунку пенсії особам, які після її призначення продовжували працювати.

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 11 Постанови №530, у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону 1058-15 продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону 1058-15, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону 1058-15 враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону 1058-15.

Проаналізувавши вказані вище положення законодавства, суд виходить з того, що перерахунок пенсії може бути зроблений через кожні два роки. За бажанням пенсіонера, перерахунок пенсії провадиться: в першому випадку - з додаванням страхового стажу та з урахуванням заробітку, з якого попередньо призначено (перераховано) пенсію, в тому числі за новий період; в другому випадку - з додаванням страхового стажу та заробітку із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії (тобто не враховуються суми заробітної плати, отримані за додатково набутий стаж, а показник заробітної плати залишається на рівні попереднього перерахунку (призначення) пенсії).

При цьому, доцільність перерахунку пенсії з урахуванням і стажу, і зарплати, отриманої після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, необхідно визначати в кожному конкретному випадку. Це обумовлено тим, що у разі перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, одержаної після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, будуть застосовуватися чинні норми статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімальної пенсії за віком та відповідного підвищення пенсії за страховий стаж.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1), відповідно до п. 1.1 якого заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з п. 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до п. 2.23 Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 09.01.2009 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно якої просила перерахувати пенсію за стажем та заробітком.

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно здійснено перерахунок пенсії позивача згідно з нормами чинного на той час законодавства та на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 09.01.2009 про перерахунок пенсії за стажем та заробітком.

Надаючи правову оцінку правомірності зменшення пенсійним органом індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітної плати позивача після проведеного перерахунку пенсії у 2009 році, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV (в редакції, яка діяла на момент проведення перерахунку пенсії позивача), розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = ЗпхКс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до статті 40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць

(Кз + Кз + Кз + ... + Кз );

1 2 3 n

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу)

Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою:

Д

Зд = --- х 100%, де:

Т

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що коефіцієнт заробітної плати враховується при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, при цьому, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку пенсіонер отримував після призначення пенсії, а відповідно, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, отримує пенсію за віком, яка призначена 06.07.2000 та на даний час обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсія позивача до проведення спірного перерахунку розрахована при загальному трудовому стажі 38 років 4 місяці 4 дні, виходячи із заробітної плати за період з 01.11.1994 по 31.10.1999 та з 01.10.2004 - по 31.012.2006. При цьому розрахунку індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії складає 1,83065.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що 09.01.2009 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно якої просила перерахувати пенсію за стажем та заробітком, в зв`язку із чим ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з вказаної дати на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходились на час перерахунку в пенсійній справі. Після проведеного у 2009 році перерахунку індивідуальний коефіцієнт позивача склав 1,58525.

З приводу тверджень позивача щодо протиправності зменшення індивідуального коефіцієнту до 1,58525 суд зауважує, що в силу статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" індивідуальний коефіцієнт є змінним показником та змінюється при кожному перерахунку пенсії, оскільки залежить від заробітної плати та від страхового стажу, зокрема, набутих особою після виходу на пенсію.

При цьому, як свідчать матеріали пенсійної справи, після проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви від 09.01.2009 про перерахунок пенсії, по стажу і зарплаті розмір пенсії позивача збільшився, незважаючи на той факт, що в результаті здійснення перерахунку пенсії індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача зменшився.

Вказане свідчить, що відповідач вірно застосовував індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для перерахунку пенсії та при розгляді заяви вибирав оптимально вигідний варіант для позивача, підтвердженням чого є збільшення пенсії ОСОБА_1 при перерахунку пенсії, що підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем.

Тобто, умови пенсійного забезпечення позивача не погіршилися, позаяк відповідачем не було вчинено дій, спрямованих на зменшення розміру пенсії у порівнянні з попереднім розміром.

В свою чергу, позивач не надав до суду жодних доказів та не навів жодних обґрунтованих та змістовних підстав, які б свідчили про неправомірність дій ГУПФУ в Івано-Франківській області при перерахунку пенсії позивача із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,58525, який є змінним показником та залежить від багатьох факторів, а також обов`язку пенсійного органу проводити перерахунок позивачеві пенсії за віком із застосуванням іншого індивідуального коефіцієнту заробітної плати, ніж визначено самим пенсійним органом.

Водночас, досліджуючи правильність проведення розрахунків при оскаржуваному перерахунку пенсії відповідачем та необхідність застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік замість 2007, тобто року, що передує року перерахунку пенсії, суд встановив наступне.

До проведення перерахунку, станом на 31.12.2008 року, пенсія ОСОБА_1 обчислювалася із урахуванням страхового стажу 38 років 4 місяці 4 дні, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 складав 0,51750 (38* 12-4/12* 100)* 1,35), із заробітку для розрахунку пенсії 1700,34 грн, що визначений із заробітної плати за період з 01.11.1994 по 31.10.1999 та з 01.10.2004 по 31.12.2006 де індивідуальний коефіцієнт для обчислення 1,83065, а середня зарплата у галузях економіки України за 2006 рік - 928,81 грн (928,81 * 1,83065=1700,34).

Відтак, загальний розмір пенсії позивача до перерахунку у 2009 році складав 1027,65 грн, в тому числі:

879,93 грн - основний розмір пенсії за віком (1700,34 * 0,51750);

97,92 грн - доплата за понаднормовий стаж (за 18 років);

49,80 грн - підвищення дітям війни.

Після проведення відповідачем спірного перерахунку 01.01.2009, пенсія ОСОБА_1 обчислювалася із урахуванням страхового стажу 40 років 4 місяці 4 дні, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 складав 0,54450 (40* 12+4/12* 100)* 1,35), із заробітку для розрахунку пенсії 1898,87 грн, що визначений із заробітної плати за період з 01.11.1994 по 31.10.1999 та з 01.10.2004 по 31.12.2008 де індивідуальний коефіцієнт для обчислення 1,58515, а середня зарплата у галузях економіки України врахована за 2007 рік - 1197,91 грн. (1197,91 * 1,58515=1898,87).

Таким чином, загальний розмір пенсії після перерахунку склав 1192,53 грн, в тому числі:

1033,93 грн - основний розмір пенсії за віком (1898,87 * 0,54450);

108,80 грн - доплата за понаднормовий стаж (за 20 років);

49,80 грн - підвищення дітям війни.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» наведену норму викладено в новій редакції, проте у зв`язку із визнанням цих змін такими, що не відповідають Конституції (Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008), на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії діяла вищенаведена редакція статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана редакція пов`язує розмір перерахованої пенсії із розміром заробітної плати, з якого обчислювалась пенсія (при її первісному призначенні або останньому перерахунку). Тобто, за змістом статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстави для застосування будь-якого іншого показника (в тому числі і показника заробітної плати за рік, що передує перерахунку), відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 № 530 встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, встановлено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме нормативні положення статті 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії.

Зі змісту частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України. Виходячи з буквального тлумачення частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, відповідач обґрунтовано не застосував при перерахунку пенсії показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік.

Аналогічна позиція, щодо застосування статей 40, 42 Закону № 1058-IV, неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 20 березня 2012 року у справі №21-62а12, від 28 листопада 2012 року у справі № 21-382а12 та 04 грудня 2012 року (справа № 21-378а12), в яких суд зазначив, що перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Крім того, така правова позиція була підтримана та висловлена в постановах Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 804/9874/14 та від 13 червня 2019 року у справі №265/84/16-а.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що підлягає не підлягає до задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.