Справа № 360/3438/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3438/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Войтенка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Войтенка Олександра Миколайовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому представник позивача просить:

- визнати противоправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03.04.2020 № 10 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

- визнати незаконними дії Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи позивачу та зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи: з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 13.07.1998 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о «Антрацитвуглезбагачування» Луганської області; з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» Луганської області; з 04.12.2008 по 31.12.2008 та з 31.05.2014 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області, та призначити пенсію на пільгових умовах.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 09.09.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених КМУ), до якої додав всі необхідні для призначення пенсії документи. Проте, рішенням № 14 від 25.10.2019 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 360/399/20 визнано протиправним та скасовано рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25.10.2019 № 14 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За результатом повторного розгляду заяви позивача від 09.09.2019, всупереч зазначеному вище рішенню Луганського окружного адміністративного суду, відповідачем 03.04.2020 винесено рішення № 10, яким повторно відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Позивач вважає прийняте рішення протиправним, оскільки записами його трудової книжки та наданими до заяви про призначення пенсії документами підтверджуються пільгові періоди роботи позивача, а тому позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач позов не визнав, до суду через відділ діловодства та обліку звернення громадян 30.09.2020 надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 48-54), в якому заперечував проти задоволення позову.

В обґрунтування зазначив, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 3620/399/20 за адміністративним позовом позивача, управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пп.1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV (далі Закон №1058- IV) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. До заяви були надані наступні документи: копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 12.11.1997 Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області; копія довідки про присвоєння реєстраційного номера картки платника податків; копія довідки внутрішньо переміщеної особи від 04.09.2019 № 928-; копія трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.10.1986; копія вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.10.2015; копія диплома про навчання № НОМЕР_3 від 18.07.1986; копія військового квитка серії НОМЕР_4 .

За матеріалами наданих документів загальний стаж роботи становить 27 років 03 місяців 0 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 становить 5 років 9 місяців 8 днів.

Відсутні підстави щодо зарахування до пільгового стажу, який дає право отримання пенсії відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV наступні періоди роботи:

з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о Антрацитвуглезбагачування», так як в трудовій книжці відсутні записи про роботу повний робочий день під землею та відомості про проведення атестації робочого місця за умовами праці;

з 01.01.1999 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о Антрацитвуглезбагачування»;

з 01.06.2006 по 23.12.2006, в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська»;

з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу у відомостях по спеціальному стажу зазначено ЗПЗ013Б1 - це працівники, зайняті повний робочий день і інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Період роботи 13.07.1998 по 31.12.1998 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о Антрацитвуглезбагачування» не можливо зарахувати до загального стажу роботи так як в трудовій книжці у записі під № 18 є виправлення у місяці та даті при прийомі нам роботу, чим порушено п.2.9. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях;

Період з 31.05.2014 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області не включено у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків, що підтверджується даними індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) сформована управлінням 03.09.2020 позивачу.

Враховуючи вищезазначене, пільговий стаж роботи на 25.10.2019 становить 5 років 09 місяців 08 днів, чого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, вважає вимоги позивача безпідставним, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (арк. спр. 42-43).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що підтверджено копіями документів, а саме: паспорта громадянина України (арк. спр. 19-20), довідки про присвоєння ідентифікаційного коду (арк. спр. 21), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 22, 65 зв.б.).

09.09.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити пенсію за віком з урахуванням пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (арк. спр. 57).

До вищевказаної заяви позивачем додано пакет документів, а саме: копії паспорта та довідку про присвоєння реєстраційного номера картки платника податків, довідку внутрішньо переміщеної особи, трудову книжку, диплом про навчання, військовий квиток та заяву зареєстровано за № 958 (арк. спр. 57 зв.б.).

25.10.2019 відповідачем винесено рішення № 14 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (арк. спр. 17-18).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 по справі №3620/399/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25.10.2019 №14 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; в іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (арк. спр. 9-14).

Рішенням суду набрало законної сили 30.03.2020.

Листом № 1743/03.2/Н-23 від 03.04.2020 відповідачем направлено позивачу рішення № 10 від 03.04.2020 про відмову в призначенні пенсії (арк. спр. 66).

Рішенням № 10 від 03.04.2020 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 15-16, 66 зв.б.-67).

Зі змісту рішення № 10 від 03.04.2020 встановлено, що на виконання рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 по справі №3620/399/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 09.09.2019, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За матеріалами наданих документів загальний стаж роботи становить 27 років 03 місяців 0 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 становить 5 років 9 місяців 8 днів.

Відсутні підстави щодо зарахування до пільгового стажу, який дає право отримання пенсії відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону 1058-ІV наступні періоди роботи:

з 12.07.1994 по 30.12.1997 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о Антрацитвуглезбагачування», так як в трудовій книжці відсутні записи про роботу повний робочий день під землею та відомості про проведення атестації робочого місця за умовами праці;

з 01.01.1999 по 14.11.1999 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о Антрацитвуглезбагачування»;

з 01.06.2006 по 23.12.2006, в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська»;

з 08.06.2006 по 26.07.2008 в ВАТ ЦЗФ «Нагольчанська» в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу у відомостях по спеціальному стажу зазначено ЗПЗ013Б1 - це працівники, зайняті повний робочий день і інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;

Період роботи 13.07.1998 по 31.12.1998 в ЦЗФ «Нагольчанська» в-о Антрацитвуглезбагачування» не можливо зарахувати до загального стажу роботи так як в трудовій книжці у записі під № 18 є виправлення у місяці та даті при прийомі нам роботу, чим порушено п.2.9. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Період з 31.05.2014 по 25.04.2016 в Відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» Луганської області не включено у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків, що підтверджується даними індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) сформована управлінням 03.09.2020 позивачу.

Враховуючи вищезазначене надати підтверджуючі довідки про пільговий стаж роботи не має можливості та як підприємство знаходиться на не підконтрольній Україні території.

Дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.10.1986 (арк. спр. 23-33, 59 зв.б.-62), судом встановлено, що у ній наявні записи щодо періоду роботи позивача (в межах предмету позову):

ЦЗФ Нагольчанська в-о Антрацитвуглезбагачування Луганської області:

запис 14. 12.07.1994 прийнятий в механічний чех електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 3 розряду (наказ № 164-к від 13.07.1994);

запис 15. 01.10.1994 присвоєно 4-й розряд електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (наказ № 282 від 03.10.1994);

запис 16. 01.02.1995 присвоєно 5-й розряд електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (наказ № 39 від 31.01.1995);

запис 17. 30.12.1997 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ № 2к від 08.01.1998).

ЦЗФ Нагольчанська в-о Антрацитвуглезбагачування Луганської області:

запис 18. 13.07.1998 прийнятий на роботу електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 5 розряду (наказ № 114-к від 16.07.1998);

запис 19. 14.11.1999 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ № 143к від 16.11.1998).

ВАТ ЦЗФ Нагольчанська Луганської області:

запис 27. 08.06.2006 переведений електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 4 розряду (наказ № 73к від 07.06.2006);

запис 28. 01.07.2006 переведений електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 5 розряду (наказ № 112 від 31.06.2006);

запис 29. 26.07.2008 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ № 116к від 26.07.2008);

Відокремлений підрозділ Шахта Комсомольська Державного підприємства Антрацит Луганської області:

запис 30. 28.07.2008 прийнятий учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею (наказ № 243 ок від 28.07.2008);

запис 31. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1;

запис 32. 08.10.2008 переведений машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею (наказ № 368 ок від 08.10.2008);

запис 33. 23.09.2010 переведений учнем прохідника з повним робочим днем під землею (наказ № 399 ок від 23.09.2010);

запис 34. 29.11.2010 переведений прохідником з повним робочим днем під землею (наказ № 494 ок від 29.11.2010);

запис 35. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1;

запис 36. 25.04.2016 звільнений згідно ст.36 КЗпП України по переводу (наказ № 41 ок від 25.04.2016).

Крім того, дослідженням вкладишу ТК N до трудової книжки позивача серії НОМЕР_6 від 01.10.1986 (арк. спр. 62 зв.б.) наданої відповідачем, судом встановлено, що у ній серед інших наявні записи щодо періоду роботи позивача:

Відокремлений підрозділ Шахта Комсомольська Державного унітарного підприємства Луганської Народної Республіки Антрацит:

запис 37. 01.10.2015 прийнятий прохідником з повним робочим днем під землею (наказ № 187-ок від 01.10.2015);

запис 38. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1;

запис 39. 25.07.2019 звільнений за власним бажанням (наказ № 352-ок від 26.07.2019).

Згідно з протоколом призначення пенсії № 12 від 26.10.2019 страховий стаж позивача становить 32 роки 2 місяці 28 днів, з яких: 17 років 3 місяці 28 днів страховий стаж до 01.01.2004, 9 років 11 місяців страховий стаж після 01.01.2004, 5 років додаткові роки за списком № 1, в тому числі роботи підземні, провідні професії (20) 5 років 9 місяців 8 днів (арк. спр. 56).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 1999-2016 роки за формою ОК-5 від 03.09.2020 за персоніфікованими відомостями номер облікової картки: НОМЕР_5 , ПІБ ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб наявні відомості про страхувальників застрахованих осіб (за спірні періоди): січень-жовтень 199 року, січень грудень 2006 року, січень-грудень 2007 року, січень грудень 2008 року, січень-вересень 2014 року, березень-квітень 2015 року (арк. спр. 63-65).

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем зараховано позивачу до стажу за період до 31.05.2014

Разом з цим, зі змісту індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2003-2016 роки за формою ОК-5 від 03.09.2019 встановлено відомості щодо роботи позивача в червні 2014 року 30 днів, в липні 2014 року 31 день, в серпні 2014 року 7 днів, у вересні 2014 року -28 днів, в березні 2015 року 16 днів, в квітні 2015 року 23 днів та в травні 2015 року 2 дні у відокремленому підрозділі Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» (код страхувальника 26403020), а також відомості про спецстаж за вказані періоди з кодом підстави ЗПЗ013А1 (арк. спр. 65).

В матеріалах справи наявні: військовий квиток серії НОМЕР_4 (арк. спр. 35, 58), диплом № НОМЕР_3 (арк. спр. 34, 59).

Відповідно до диплому № НОМЕР_3 виданий 18.07.1986 позивач навчався за професією електромонтажник по силовим мережам та електрообладнання.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону Закон № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

На момент звернення із заявою про призначення пенсії (09.09.2019) позивачу виповнився 51 рік.

За відсутності стажу роботи у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з огляду на викладене, з 01.10.2017 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

З зазначених правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Після 21.08.1992 основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", що діяв до 16.01.2003, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де містить розділ 1 Гірничі роботи підрозділ 1 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень підпункт «г» 1010100г Робітники, керівники, спеціалісти і службовці, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді), передбачена посада електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту обладнання, електрослюсарі по стволу,електро- слюсарі шахтні по обслуговуванню стволів, шурфів і підйомних машин, зайняті на роботах по обслуговуванню стволів, шурфів і підйомних машин (код 1010300а-19931)

Також, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, що діяв до 03.08.2016, містить розділ 1 Гірничі роботи підрозділ 1 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень підпункт «г» позиція 1.1г працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді) де передбачена посада електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування, зайняті на роботах з обслуговування стовбурів, шурфів і підіймальних машин.

Тобто, посада електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (код 1010300а-19931 та позиція 1.1.г) віднесена до Списку № 1 за умови зайнятості на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували зайнятість позивача під землею на вказаній посаді 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Доказів зайняття позивача під землею на вказаній посаді 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді), останній також не надано відповідачу.

Відомостями в довідці за формою ОК-5 від 03.09.2020 в 2006, 2007 роках та по липень 2008 року, позивач перебував на посаді, яка була віднесена до Списку № 2 (ЗПЗ013Б1) відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», що діяла до 01.01.2011, якою затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України (далі - Порядок) з додатками, зокрема Довідник кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток № 8).

В трудовій книжці позивача відсутні записи про характер роботи на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що посада електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання, на якій в період часу з 12.07.1994 по 30.12.1997 (3 роки 5 місяців 19 днів); з 01.01.1999 по 14.11.1999 (10 місяців 14 днів) та з 08.06.2006 по 26.07.2008 (2 роки 1 місяць 19 днів) працював позивач, віднесена до Списку № 2.

При цьому відповідач частково зарахував позивачу пільговий стаж по Списку № 2 за період роботи з 01.01.1999 по 14.11.1999, з 01.06.2006 по 23.12.2006 та з 01.01.2007 по 26.07.2008.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду з 12.07.1994 по 30.12.1997 у зв`язку з відсутністю записів про проведення атестації робочого місця, суд зазначає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України встановлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально- профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Отже, суд вважає, що спірний період роботи з 12.07.1994 по 30.12.1997 (3 роки 5 місяців 19 днів) протиправно не зараховано відповідачем до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивачу періоду роботи з 13.07.1998 по 31.12.1998 у зв`язку з виправлення в даті прийняття на посаду «місяць» та «рік», що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, суд зазначає.

Порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58).

Так, згідно з п.п. 2.3, 2.4 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Тобто враховуючи положення п.2.3, 2.4 Інструкції №58, записи про звільнення завіряються печаткою та повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до п.п. 2.6.-2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Суд звертає увагу, що записи містять відомості щодо призначення позивача на посади викладені в хронологічній послідовності, акуратно викладені та містять необхідні дані про період роботи.

В записі 18 від 13.07.1998 про прийняття позивача, підставою є наказ № 114к від 16.07.98.

В записі 19 від 14.11.1999 про звільнення позивача з посади гірника, підставою є наказ № 143к від 16.11.99.

При цьому відповідачем зараховано до страхового стажу період роботи з 01.01.1999 по 14.11.1999, тобто частину періоду, коли позивач перебував на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання (з 13.07.1998 по 14.11.1999).

Викладене свідчить про те, що уповноваженою особою під час здійснення записів в трудову книжку позивача здійснено виправлення в даті прийняття.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

З урахуванням викладеного, суд також критично оцінює посилання відповідача щодо виправлення в даті «13.07.1998», та дійшов висновку про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу по Списку № 2 період роботи з 13.07.1998 по 31.12.1998.

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 04.12.2008 по 31.12.2008 та з 31.05.2014 по 25.04.2016, суд зазначає.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (абзац п`ятий);

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку (абзац двадцять п`ятий).

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом (частина друга статті 21 Закону № 1058-IV).

Частиною третьою статті 21 Закону № 1058-IV закріплено, що персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості:

1) умовно-постійна частина персональної електронної облікової картки: унікальний номер електронної облікової картки; серія, номер і найменування документа, що посвідчує особу; прізвище, ім`я та по батькові на момент створення електронної облікової картки; прізвище, ім`я та по батькові на поточний момент; прізвище при народженні; дата народження; місце народження; стать; адреса місця проживання; адреса, за якою здійснено реєстрацію місця проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; громадянство; номер телефону (за згодою); відмітка про смерть;

2) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника); рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць; страховий стаж; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення; сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць;

3) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає виплату за рахунок коштів Пенсійного фонду пенсії застрахованій особі за місяцями: номер електронної пенсійної справи; номер архівної електронної пенсійної справи в електронному архіві пенсійних справ; дата, з якої призначено пенсію; поточний місяць нарахування (перерахунку, індексації) пенсії; сума періодів страхового стажу; коефіцієнт страхового стажу; коефіцієнт заробітної плати (доходу, грошового забезпечення); заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для обчислення, перерахунку, індексації пенсії на поточний момент; поточний розмір пенсії для виплати; відомості про членів сім`ї, які перебувають на утриманні застрахованої особи, та її дітей; інформація про уповноважену особу, яка одержала звернення про призначення (перерахунок) пенсії;

4) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає участь застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування, стан накопичувального пенсійного рахунку застрахованої особи або здійснення виплат її спадкоємцям за рахунок коштів, що обліковуються на такому рахунку, а також відомості про стан індивідуального пенсійного рахунку застрахованої особи в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення та здійснення їй пенсійних виплат: сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) учасника накопичувальної пенсійної системи, з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; сума страхових внесків, сплачена до накопичувальної системи пенсійного страхування за останній звітний рік; дата перерахування страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування; кількість одиниць пенсійних активів застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування; загальна сума коштів застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування; реквізити обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення, з яким укладено пенсійний контракт, реквізити адміністратора і зберігача такого фонду; сума коштів, що обліковується на індивідуальному пенсійному рахунку застрахованої особи в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення; сума одноразової виплати, сплаченої відповідно до статті 56 цього Закону застрахованій особі в накопичувальній системі пенсійного страхування або її спадкоємцю, дата такої виплати; реквізити страхової організації, з якою укладено договір страхування довічної пенсії (у разі укладення); дата укладення договору страхування довічної пенсії та розмір страхової виплати за цим договором (у разі укладення); сума коштів, перерахована з накопичувальної системи пенсійного страхування страховій організації, обраній застрахованою особою, для оплати договору страхування довічної пенсії, дата її перерахування; сума штрафної санкції та пені, сплачена агентом-страхувальником за несвоєчасне перерахування сум страхових внесків на користь учасника накопичувальної системи пенсійного страхування, дата її сплати; відмітка про дату смерті застрахованої особи;

5) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає звернення застрахованої особи, надання інформації про застраховану особу та інші відомості щодо реалізації прав застрахованої особи у системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 1058-IV персоніфіковані відомості, внесені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, зберігаються в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та/або в електронній формі за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форм документа.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - Положення №794), згідно пункту 1 якого, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до пункту 5 Положення № 794, персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Пунктом 6 цього Положення передбачено, що уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України «Про інформацію» має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови.

Згідно пункту 7 Положення № 794, уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.

Пунктами 9.1-9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19.10.2001 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2001 за № 998/6189 (далі - Інструкція) визначено поняття організації персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

З аналізу наведених вище норм убачається, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України.

Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Тобто, на роботодавця покладено обов`язок не лише щодо сплати внесків на соціальне страхування, а також і обов`язок щодо збереження первинної документації.

В рішенні № 10 від 03.04.2020 відповідачем зараховано до пільгового стажу періоди роботи включно до 31.05.2014, тобто не надано оцінки відомостям щодо періодів роботи позивача з 01.06.2014 по 25.04.2016, а також не зараховано до пільгового стажу період роботи з 05.12.2008 по 31.12.2008.

Як зазначалось судом вище, відповідно до довідки форми ОК-5 від 03.09.2019 позивачу за кодом підстави обліку трудового стажу ЗПЗ013А1 (Список № 1) зараховано: в червні 2014 року 30 днів, в липні 2014 року 31 день, в серпні 2014 року 7 днів, у вересні 2014 року 28 днів, у березні 2015 року 16 днів, у квітні 2015 року 23 дні та у травні 2015 року 2 дні, а всього 137 днів (4 місяці 17 днів) (арк. спр. 65).

За записами вкладишу ТК N до трудової книжки позивача серії НОМЕР_6 від 01.10.1986 (арк. спр. 62 зв.б.) позивач працював у Відокремлену підрозділі Шахта Комсомольська Державного унітарного підприємства Луганської Народної Республіки Антрацит з 01.10.2015 по 25.07.2019 (записи 37-39).

При цьому позивача з 25.04.2016 звільнено згідно ст.36 КЗпП України по переводу (наказ № 41 ок від 25.04.2016), проте відсутні записи щодо прийняття на посаду до підприємства, які здійснюють свою діяльність у правовому полі та на підконтрольній території України.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

На виконання Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 (далі - розпорядження № 1053-р) затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Антрацит.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким було зупинено дію розпорядження № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

За пунктом 3 розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р (далі - розпорядження № 1275-р) визнані такими, що втратили чинність розпорядження № 1053-р та розпорядження №1079-р.

Розпорядженням № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого також включено, зокрема, м. Антрацит.

Крім того, потужності відокремленого підрозділу Шахта Комсомольська Державного підприємства Антрацит Луганської області де працював позивач розміщено на тимчасово непідконтрольній території України.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 період роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів) та з 05.12.2008 по 31.12.2008 (27 днів), оскільки позивач працював на посадах передбачених Списком № 1 відповідно до записів трудової книжки та встановлених обставин справи.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Так, відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналізуючи положення норм чинного законодавства, яке регулює порядок призначення пенсії в системі загальнообов`язкового державного страхування, суд приходить до висновку, що відмовляючи особі в призначенні пенсії, територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

При цьому, завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем зараховано до страхового стажу позивача - 27 років 3 місяці, з яких за Списком № 1 - 5 років 9 місяців 8 днів та за Списком № 2 3 роки 1 місяць 3 дні.

При цьому, суд зазначає, що позивач має право на зарахування:

до страхового стажу період роботи з 13.07.1998 по 31.12.1998 (5 місяців 19 днів), з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів), а всього 10 місяців 6 днів (без врахування положень абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону 1058-ІV);

до пільгового стажу за Списком № 1 за період з 05.12.2008 по 31.12.2008 (27 днів), з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів), а всього 5 місяців 13 днів;

до пільгового стажу за Списком № 2 за період з 12.07.1994 по 30.12.1997 (3 роки 5 місяців 19 днів), з 13.07.1998 по 31.12.1998 (5 місяців 19 днів) та з 24.12.2006 по 31.12.2006 (8 днів), а всього 3 роки 11 місяців 16 днів.

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії (09.09.2019) позивач мав страховий стаж - 28 років 1 місяць 6 днів (без врахування положень абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону 1058-ІV), з яких за Списком № 1 6 років 4 місяці 21 день, за Списком № 2 7 років 19 днів.

Перевіряючи рішення відповідача на критерії правомірності, судом встановлено, що спірне рішення взагалі не містить в собі причин відмови у призначенні позивачу пенсії, в ньому взагалі не обґрунтовані мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи за Списком № 1, не обґрунтовані мотиви часткового зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи за Списком № 1 та не обґрунтовані мотиви віднесення такого стажу до Списку № 2.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 03.04.2020 № 10 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, з яких підстав ці періоди роботи не зараховані до пільгового стажу відповідачем, або зараховані частково, або віднесені до пільгового стажу за Списками №№ 1 та 2.

Мотивам, з яких виходив відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, що зазначені відповідачем у відзиві на позов, суд не надає оцінки та відхиляє, оскільки, як вже вищевказано, оцінка рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

Разом з цим, суд наголошує, що відповідачем повторно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з аналогічних підстав викладених у рішенні № 14 від 25.10.2019, яке скасовано рішенням суду.

При цьому, відповідач маючи повний пакет документів щодо трудової діяльності позивача, взагалі не надав оцінки спірним періодам з 01.06.2014 по 25.04.2016.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме:

- визнання протиправним та скасування рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03.04.2020 № 10 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язання Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 13.07.1998 по 31.12.1998 (5 місяців 19 днів), з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів) (без врахування положень абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону 1058-ІV); до пільгового стажу за Списком № 1 період з 05.12.2008 по 31.12.2008 (27 днів), з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів); до пільгового стажу за Списком № 2 період з 12.07.1994 по 30.12.1997 (3 роки 5 місяців 19 днів), з 13.07.1998 по 31.12.1998 (5 місяців 19 днів) та з 24.12.2006 по 31.12.2006 (8 днів);

- зобов`язання Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 зареєстровану за номером 958 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 10.09.2020 № 0.0..1 (арк спр. 8).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише з коригуванням обраного позивачем способу захисту, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Войтенка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92400, Луганська область, Марківський район, селище міського типу Марківка, вулиця Центральна, будинок 20, ідентифікаційний номер 41247405) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03.04.2020 № 10 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 13.07.1998 по 31.12.1998 (5 місяців 19 днів), з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів) (без врахування положень абзацу 10 частини третьої статті 24 Закону 1058-ІV); до пільгового стажу за Списком № 1 період з 05.12.2008 по 31.12.2008 (27 днів), з 01.06.2014 по 25.04.2016 (4 місяці 17 днів); до пільгового стажу за Списком № 2 період з 12.07.1994 по 30.12.1997 (3 роки 5 місяців 19 днів), з 13.07.1998 по 31.12.1998 (5 місяців 19 днів) та з 24.12.2006 по 31.12.2006 (8 днів).

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 зареєстровану за номером 958 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива