Справа № 380/1029/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

15 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/1029/20 пров. № А/857/8303/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.,

Онишкевича Т.В.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у справі №380/1029/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, просив: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної пенсії, виходячи із грошового забезпечення, зазначеного в довідці Головного управління ДСНС України у Львівській області від 08.01.2020 за №58-7/113; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 05.03.2019 перерахунок раніше встановленої пенсії, виходячи із грошового забезпечення, зазначеного в довідці Головного управління ДСНС України у Львівській області від 08.01.2020 за №58-7/113; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму коштів, невиплачених ОСОБА_1 з 05.03.2019 з вини Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, виплатити однією сумою у визначенні законодавством терміни.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2019. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у справі №380/1029/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку раніше встановленої пенсії, виходячи із грошового забезпечення, зазначеного в довідці Головного управління ДСНС України у Львівській області від 08.01.2020 за №58-7/113; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2019, на підставі довідки від 08.01.2020 за №58-7/113 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

01.10.2020 судом апеляційної інстанції зареєстрована заява ОСОБА_1 про роз`яснення резолютивної частини постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року, яка мотивована тим, що зазначене у резолютивній частині судового рішення «з урахуванням 100% суми підвищення пенсії» відповідач може трактувати як підставу обмеження розміру пенсії та при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення суду суттєво знизити розмір пенсії позивача.

Заява разом з матеріалами справи передана судді-доповідачу 05.10.2020.

Відповідно до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

Розглядаючи подану заяву та вирішуючи питання про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення. Роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 січня 2018 року у справі № 138/815/17, 07 серпня 2018 року у справі № 826/16871/16 та 11 грудня 2018 року у справі №638/7215/16-а.

В свою чергу, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

У мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року зазначено, що способом захисту порушеного права, про який позивач просив суд, є зобов`язання провести з 05.03.2019 перерахунок раніше встановленої пенсії, виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у вказаній довідці. При цьому, вказано, що із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Щодо зазначеного в резолютивній частині «з урахуванням 100% суми підвищення пенсії», то при системному аналізі всіх частин постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у встановленій послідовності (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна), це зазначено в контексті нарахування та виплати пенсії на підставі проведеного перерахунку такої відповідно до довідки від 08.01.2020 за №58-7/113 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в силу приписів статті 378 КАС України за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення. Законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим» (стаття 254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (стаття 378 КАС України).

Суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (стаття 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судових рішень гарантується статтею 129-1 Конституції України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та практикою Європейського суду з прав людини, яка в силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява №40450/04) рішення від 15 жовтня 2009 року Європейського Суду з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Суд також повторює, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Таким чином, обов`язок виконати рішення суду, яке набрало законної сили, лежить саме на відповідачеві.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №380/1029/20 є чіткою і зрозумілою: терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи. Судове рішення не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду є чітким та зрозумілим, не може бути зміненим по суті, а тому в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 230, 254, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі №380/1029/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич