Справа № 810/2191/17
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Київ № 810/2191/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Кагарликтепломережа" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових-повідомлень рішень, визнання протиправними дій та нарахування пені,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Комунальне підприємство Київської обласної ради "Кагарликтепломережа" (далі - позивач) з позовом до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 5 червня 2014 р. № , від 25 листопада 2015 р. № , від 25 листопада 2015 р. № 0, від 30 травня 2016 р. № , від 16 серпня 2016 р. № , від 31 жовтня 2016 р. № та від 30 грудня 2016 р. № ;

- скасувати неправомірне нарахування пені в розмірі 594 471 грн. 11 коп.;

- визнати протиправними дії відповідача щодо неправомірного розподілу коштів, сплачених за платіжними дорученнями з 2014 р. по 2017 р.;

- зобов`язати відповідача відобразити у даних картки особового рахунку позивача сплату податкових зобов`язань відповідно до призначень платежів, вказаних у платіжних дорученнях.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем проведено камеральні перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення та застосовано до позивача штрафні санкції за затримку сплати самостійно визначених та узгоджених зобов`язань. Стверджує, що штрафні санкції і пеня є протиправними та таким, що прийняті з порушенням податкового законодавства. Зазначив, що наданими платіжними дорученнями підтверджується сплата самостійно визначених поточних податкових зобов`язань у визначені законом строки, проте, відповідачем вказані платіжні доручення не було враховано під час винесення оскаржуваних рішень. Не погоджується із зміною відповідачем призначення платежу та із зарахуванням цих коштів на погашення податкового боргу попередніх періодів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року відкрито провадження по справі суддею ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 р. набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 р. вирішено питання про розгляд справи за новими процесуальними правилами. Цією ухвалою вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду № 19 від 15 січня 2019 р. справу № 810/2191/17 призначено на повторний автоматичний розподіл справ у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з посади судді Київського окружного адміністративного суду.

15 січня 2019 року протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями ця справа передана на розгляд судді Журавлю В.О .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 р. прийнято справу до провадження. Цією ж ухвалою вирішено, що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

10 червня 2019 р. до суду надійшов відзив від відповідача, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що відповідно до інтегрованої картки платника з податку на додану вартість у позивача станом на 1 лютого 2012 р. є заборгованість в розмірі 626 171 грн. 08 коп., в тому числі залишок несплаченої пені 45 565 грн. 18 коп., а тому сплата поточних платежів зараховувалася в погашення існуючої заборгованості відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України.

16 жовтня 2019 року до суду від представника Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про заміну відповідача по справі на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 р. замінено відповідача у цій справі - Білоцерківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області - на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

22 листопада 2019 р. сторони у судове засідання не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрований як юридична особа 19 серпня 2004 р. за адресою: 09200, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вулиця Миру, будинок 16, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій (ідентифікаційний код 20622074).

Відповідачем неодноразово стягувалася заборгованість з позивача, а саме:

- 29 листопада 2001 р. Кагарлицькою об`єднаною ДПІ було виставлено корінець другої податкової вимоги форми «Ю2» № 2/161, яким встановлено, що у позивача наявні узгоджені податкові зобов`язання станом на 27 листопада 200 р. на загальну суму 21 613 грн. 39 коп. (з яких основний платіж становить 28 454 грн. 01 коп. та пеня у розмірі 3 159 грн. 38 коп.);

- 19 квітня 2007 р. постановою Господарського суду Київської області у справі № А18/071-07 стягнуто з позивача 296 577 грн. 76 коп.;

- 12 серпня 2008 р. постановою Господарського суду Київської області у справі №А/18/39108 стягнуто з позивача 645 199 грн. 41 коп.;

- 8 жовтня 2009 р. постановою Київського окружного адміністративного суду у справі № 2а-7870/09 з позивача стягнуто податковий борг;

- 26 вересня 2012 р. постановою Київського окружного адміністративного суду у справі № 2а-4207/12/1070 стягнуто з позивача податковий борг з податку на додану вартість в сумі 985 555 грн. 00 коп.; 4 грудня 2012 р. ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а-4207/12/1070 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 р. без змін.

5 червня 2014 р. податковим органом проведено камеральну перевірку позивача за березень 2012 р. За наслідками складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 5 червня 2014 р. р. № 162/115-00/20622074, в якому зафіксовано, що платник податку порушив терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами цієї перевірки 5 червня 2014 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 693, 665, 637, 603, 602, 574, 537, 534, 531, 526, 518, 511, 505, 504, 497, 475, 474, 454, 446, 441, 435, 429, 419 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 2425000 грн. 95 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 48500 грн. 19 коп.

13 листопада 2015 р. податковим органом проведено камеральну перевірку позивача за звітний податковий період. За наслідками перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 13 листопада 2015 р. р. № 529/15-00/20622074, в якому зафіксовано, що платник податку порушив терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами цієї перевірки 25 листопада 2015 р. відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 1184, 1150, 1129, 1118, 1094, 1094, 1070, 1062, 1056, 996, 994, 971, 938, 897, 877 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 75054 грн. 30 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 15010 грн. 86 коп.;

- № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 1155 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 796 грн. 15 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 59 грн. 23 коп.

17 травня 2016 р. податковим органом проведено камеральну перевірку за період з червня 2012 р. по лютий 2013 р. На підставі цієї перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 17 травня 2016 р. № 119/15-00/20622074, в якому зафіксовано, що платник податку порушив терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами цієї перевірки 30 травня 2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 1211, 1180, 1180, 1180, 1151, 1150, 1149, 1136, 1131, 1123, 1122, 1122, 1117, 1116, 1105, 1101, 1100, 1090, 1087 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 364259 грн.85 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 72851 грн. 97 коп.

16 серпня 2016 р. податковим органом проведено камеральну перевірку позивача за березень 2013 р. На підставі цієї перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 19 серпня 2016 р. № 327/15-00/20622074, в якому зафіксовано, що платник податку порушив терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами цієї перевірки 16 серпня 2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 1177, 1161, 1151, 1120 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 80196 грн. 50 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 16039 грн. 30 коп.

31 жовтня 2016 р. податковим органом проведено камеральну перевірку за жовтень 2013 р. На підставі цієї перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 31 жовтня 2016 р. № 507/15-00/20622074, в якому зафіксовано, що платник податку порушив терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами цієї перевірки 31 жовтня 2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 1239, 1219, 1212, 1210, 1180 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 49838 грн. 90 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 9967 грн. 78 коп.

30 грудня 2016 р. податковим органом проведено камеральну перевірку позивача. На підставі цієї перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 30 грудня 2016 р. № 000009/10-12-12/20622074, в якому зафіксовано, що платник податку порушив терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За результатами перевірки 30 грудня 2016 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні та за затримку на 17459 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 17459 грн. 00 коп., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 3 491 грн. 80 коп.

Згідно з наданим відповідача до суду службовим листом від 4 червня 2019 р. № 2916/10-36-55 встановлено, що відповідно до даних ІС «Податковий блок» по КП КОР «КАГАРЛИКТЕПЛОМЕРЕЖА» наявні інтегровані картки платка податку (ІКП) починаючи з 2012 р., тому немає технічної можливості надати копії ІКП за 2010-2011 р.р. Станом на 1 січня 2012 р. по підприємству обліковувався податковий борг у сумі 626 171 грн. 08 коп. Відповідно п. 87.9 ст. 87 ПК України та ІС «Податковий блок» та у зв`язку з наявністю податкового боргу зарахування коштів по підприємству в рахунок погашення податкового боргу проводилось з черговістю його виникнення, незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. Відповідно до даних ІКП по коду по коду 14010100 за 2012-2017 р.р. підприємством задекларовано податковими деклараціями та уточнюючими розрахунками ПДВ до сплати в сумі 2496801 грн., від`ємне значення у зменшення боргу з ПДВ на суму 107147 грн. Сплачено коштів відповідно до платіжних доручень та за рішенням суду шляхом стягнення коштів з рахунку в сумі 2180934 грн. 62 коп. Протягом 2016-2017 р.р. проведено списання боргу з терміном виникнення 1095 днів по основних платежах на суму ПДВ 209792 грн. 13 коп. Нараховано штрафних санкцій в сумі 447969 грн. 30 коп., виведено з ІКП штрафних санкцій в зв`язку із судовим оскарженням 165398 грн. 40 коп., платником оплачено узгоджених штрафних санкцій на суму 170 грн., станом на 31 грудня 2017 р. КП КОР «КАГАРЛИКТЕПЛОМЕРЕЖА» нараховано пеню в сумі 708 456 грн. 46 коп., загальна сума заборгованості становить 1 581 911 грн. 33 коп.

Позивач не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Таким чином, відповідач наділений повноваженнями проводити камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Відповідно до вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Згідно з вимогами п. 31.1 статті 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

За приписами пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до вимог статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що погашенням податкового боргу вважається зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

За змістом пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з вимогами пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до вимог пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що за позивачем в інтегрованій картці платника податку з ПДВ обліковувався податковий борг в загальній сумі 1 581 911 грн. 33 коп.

Позивачем на виконання приписів чинного законодавства України до контролюючого органу подавались податкові декларації з податку на додану вартість за період з січня 2012 р. по грудень 2017 р., в яких самостійно визначено суму зобов`язання з податку на додану вартість

Платіжними дорученнями № 22 від 29 січня 2014 р. на суму 62487 грн. 00 коп., № 49 від 26 лютого 2014 р. на суму 18 786 грн. 00 коп., № 69 від 26 березня 2014 р. на суму 66 085 грн. 00 коп., № 105 від 29 квітня 2014 р. на суму 32 336 грн. 00 коп., № 129 від 28 травня 2014 р. на суму 15 313 грн. 00 коп.; № 151 від 27 червня 2014 р. на суму 13500 грн. 00 коп., № 142 від 30 квітня 2015 р. на суму 4893 грн. 00 коп., № 187 від 29 травня 2015 р. на суму 28391 грн. 00 коп., № 217 від 30 червня 2015 р. на суму 17459 грн. 00 коп., № 249 від 24 липня 2015 р. на суму 3951 грн. 00 коп., № 271 від 4 серпня 2015 р. на суму 8000 грн. 00 коп., № 272 від 6 серпня 2015 р. на суму 1500 грн. 00 коп., № 275 від 10 серпня 2015 р. на суму 6600 грн. 00 коп., № 279 від 14 серпня 2015 р. на суму 2800 грн. 00 коп., № 295 від 27 серпня 2015 р. на суму 2000 грн. 00 коп., № 312 від 3 вересня 2015 р. на суму 5300 грн. 00 коп., № 327 від 18 вересня 2015 р. на суму 5400 грн. 00 коп., № 334 від 5 жовтня 2015 р. на суму 2000 грн. 00 коп., № 357 від 21 жовтня 2015 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., № 359 від 22 жовтня 2015 р. на суму 500 грн. 00 коп., № 360 від 26 жовтня 2015 р. на суму 12 000 грн. 00 коп., № 376 від 2 листопада 2015 р. на суму 9000 грн. 00 коп., № 396 від 6 листопада 2015 р. на суму 40000 грн. 00 коп., № 409 від 18 листопада 2015 р. на суму 8000 грн. 00 коп., № 413 від 19 листопада 2015 р. на суму 6500 грн. 00 коп., № 437 від 1 грудня 2015 р. на суму 12000 грн. 00 коп., № 445 від 3 грудня 2015 р. на суму 35 000 грн. 00 коп., № 488 від 30 грудня 2015 р. на суму 150 000 грн. 00 коп., № 148 від 18 квітня 2016 р. на суму 11 000 грн. 00 коп., № 150 від 19 квітня 2016 р. на суму 66 000 грн. 00 коп., № 368 від 19 вересня 2016 р. на суму 20000 грн. 00 коп., № 474 від 23 листопада 2016 р. на суму 19 648 грн. 00 коп., № 527 від 21 грудня 2016 р. на суму 26 460 грн. 00 коп., № 58 від 27 лютого 2017 р. на суму 26 972 грн. 00 коп., № 56 від 1 лютого 2012 р. на суму 15000 грн. 00 коп., № 209 від 20 квітня 2012 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., № 211 від 24 квітня 2012 р. на суму 50 000 грн. 00 коп., № 217 від 27 квітня 2012 р. на суму 30 000 грн. 00 коп., № 255 від 17 травня 2012 р., № 268 від 24 травня 2012 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., № 276 від 29 травня 2012 р. на суму 20 000 грн. 00 коп., № 289 від 6 червня 2012 р. на суму 15 000 грн. 00 коп., № 344 від 13 липня 2012 р. на суму 5000 грн. 00 коп., № 353 від 20 липня 2012 на суму 8530 грн. 00 коп., № 380 від 8 серпня 2012 р. на суму 2000 грн. 00 коп., № 388 від 22 серпня 2012 р. на суму 3727 грн. 00 коп., № 446 від 20 вересня 2012 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., № 462 від 26 вересня 2012 р. на суму 9218 грн. 00 коп., № 482 від 4 жовтня 2012 р. на суму 3700 грн. 00 коп., № 515 від 1 листопада 2012 р. на суму 25599 грн. 00 коп., № 542 від 29 листопада 2012 р. на суму 24270 грн. 00 коп., № 572 від 27 грудня 2012 р. на суму 69575 грн. 00 коп., № 36 від 1 лютого 2013 р. на суму 35 000 грн. 00 коп., № 61 від 26 лютого 2019 р. на суму 25000 грн. 00 коп., № 67 від 1 березня 2013 р. на суму 13874 грн. 00 коп., № 49 від 15 лютого 2013 р. на суму 5007 грн. 00 коп., № 102 від 22 березня 2013 р. на суму 15000 грн. 00 коп., № 104 від 27 березня 2013 р. на суму 109 556 грн. 00 коп., № 132 від 24 квітня 2013 р. на суму 95 652 грн. 00 коп., № 166 від 24 травня 2013 р. на суму 49 565 грн. 00 коп., № 209 від 25 червня 2013 р. на суму 60245 грн. 00 коп., № 292 від 19 вересня 2013 р. на суму 850 грн. 00 коп., № 343 від 27 листопада 2013 р. на суму 17 459 грн. 00 коп., № 153 від 23 березня 2012 р. на суму 100 000 грн. 00 коп., № 146 від 20 березня 2012 р. на суму 6000 грн. 00 коп., № 188 від 11 квітня 2012 р. на суму 15000 грн. 00 коп., № 181 від 5 квітня 2012 р. на суму 25000 грн. 00 коп., які приєднані до матеріалів справи, підтверджується, що позивачем сплачувались податкові зобов`язання з податку на додану вартість, які в подальшому спрямовувались податковим органом на погашення існуючого у позивача податкового боргу з урахуванням вимог статті 89 ПК України.

При вирішенні цієї справи, суд також враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладену у постановах від 4 квітня 2018 року по справі №815/5491/16, від 12 лютого 2018 р. по справі № 808/2290/17, від 17 квітня 2018 р. по справі № 2а/0570/4025/12, від 11 вересня 2018 р. по справі № 809/165/17, що у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України та у випадку несвоєчасного погашення якої, ДПІ нараховує штраф у розмірах, установлених статтею 126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

Із відомостей інтегрованої картки платника податку, залученої до матеріалів справи, вбачається, що починаючи з 2012 р. за підприємством є податковий борг з ПДВ, який погашався у порядку черговості.

Суд звертає увагу, що п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведеної норми доводить, що об`єктом застосування штрафу є погашена сума податкового боргу, спосіб такого погашення значення не має (є це самостійна сплата чи примусове стягнення).

Погашення податкового боргу за положеннями підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Суд зазначає, що відповідальність у вигляді штрафу не поставлена в залежність від способу та порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

З огляду на це, незалежно від того, в який спосіб було погашено податковий борг підприємством - із застосуванням приписів пункту 87.9 статті 87 ПК України, шляхом зарахування коштів сплачених боржником, в рахунок погашення податкового боргу, чи в інший спосіб, чинне законодавство не звільняє платника податків від відповідальності за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Суд звертає увагу, що сам розрахунок сум штрафних санкцій позивачем у судовому процесі не оспорюється.

Як підставу для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, нарахування пені та зобов`язання вчинити певні дії позивач вказує лише на те, що він у визначений строк сплачував самостійно визначені податкові зобов`язання, і не погоджується із зміною відповідачем призначення платежу та із зарахуванням цих коштів на погашення податкового боргу попередніх періодів.

Надаючи оцінку цим твердженням, суд звертає увагу на таке. Позивач не оспорює наявність у нього заборгованості станом на 01.01.2012, що дає підстави податковому органу здійснювати погашення податкового боргу минулих періодів за рахунок поточних платежів позивача, внесених як сплата самостійно визначених податкових зобов`язань у поточних податкових періодах.

При цьому суд звертає увагу, що приписами пункту 87.9 статті 87 ПК України на контролюючий орган покладено саме обов`язок (а не право) у разі наявності у платника податків податкового боргу зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

За таких обставин наведені твердження позивача суперечать приписам пункту 87.9 статті 87 ПК України і до уваги судом не беруться.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючий орган правомірно зараховував кошти, що були сплачені позивачем в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, тобто діяв у спосіб, встановлений пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим до підприємства правомірно були застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань і підстави для визнання протиправними оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 5 червня 2014 р. № , від 25 листопада 2015 р. № , від 25 листопада 2015 р. № 0, від 30 травня 2016 р. № , від 16 серпня 2016 р. № , від 31 жовтня 2016 р. № та від 30 грудня 2016 р. № , скасування нарахованої пені та внесення змін до інтегрованої картки особового рахунку позивача щодо неправомірного розподілу коштів, сплачених за платіжними дорученнями з 2014 р. по 2017 р., відсутні.

Щодо посилання позивача на постанову від 26 вересня 2012 р. Київського окружного адміністративного суду у справі № 2а-4207/12/1070, якою стягнуто з позивача податковий борг з податку на додану вартість в сумі 985 555 грн. 00 коп. за ті ж періоди, щодо яких винесено спірні податкові повідомлення-рішення, то суд зазначає про таке.

Предметом спору у цій справі є скасування податкових повідомлень-рішень і нарахування пені, а предметом спору у справі № 2а-4207/12/1070 було стягнення податкового боргу. За таких обставин суд зазначає, що позивачем помилково тлумачиться вказане судове рішення як таке, що унеможливлює винесення спірного рішення та фіксування в ІКП суми боргу.

Твердження позивача про часткову сплату податкового боргу минулих періодів також не впливає на законність спірних рішень, оскільки вони приймалися за наявності податкового боргу у порядку, передбаченому пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем було правомірно винесені податкові повідомлення-рішення від 5 червня 2014 р. № , від 25 листопада 2015 р. № , від 25 листопада 2015 р. № 0, від 30 травня 2016 р. № , від 16 серпня 2016 р. № , від 31 жовтня 2016 р. № та від 30 грудня 2016 р. № , нараховано пеню та внесено відомості про податковий борг до інтегрованої картки платника податку, отже не порушено права позивача та дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Надані позивачем під час розгляду справи докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог було спростовано відповідачем у повному обсязі.

Наведене свідчить, що винесені податкові повідомлення-рішення були правомірними. Право позивача не порушено. Отже, позовні вимоги є не обґрунтованими, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог підстави для вирішення питання щодо судових витрат у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач - Комунальне підприємство Київської обласної ради "Кагарликтепломережа", адреса: вул. Миру, 16, м. Кагарлик, Київська область, 09201, код ЄДРПОУ - 20622074.

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області, адреса: вул. Народного Ополчення, 5-а, м. Київ, 03151, код ЄДРПОУ - 43141377.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 19 жовтня 2020 р.