Справа № 460/356/19
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
16 жовтня 2020 р. Р і в н е №460/356/19

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 460/356/19 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням суду від 21 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме: визнано протиправною бездіяльність Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку; зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 лютого 2019 року.

9 липня 2019 року вказане вище рішення суду набрало законної сили. Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду касаційне провадження в адміністративній справі № 460/356/19 відкрито не було.

2 жовтня 2019 року позивачу виданий виконавчий лист по даній справі.

26 лютого 2020 року ухвалою суду замінено боржника у виконавчому листі по справі № 460/356/19 з Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області).

11 березня 2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі виконавчого листа, виданого судом 2 жовтня 2019 року, відкрите виконавче провадження № 61358411 з метою примусового виконання рішення суду від 21 березня 2019 року в справі № 460/356/19.

1 жовтня 2020 року до суду від позивача надійшла заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в справі №460/356/19. Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду від 21 березня 2019 року територіальний орган Пенсійного фонду України провів такий перерахунок його пенсії, яким повністю змінив умови її нарахування, розрахувавши розмір пенсійної виплати за двома складовими. ОСОБА_1 звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення суду не містить жодних положень про зобов`язання відповідача змінити умови нарахування йому пенсії шляхом її обрахунку за двома складовими. Позивач наголошує, що він ніколи не звертався до органу Пенсійного фонду України, в якому він перебуває на обліку, ні в судовому порядку, ні в позасудовому порядку з проханням про розрахунок пенсії на таких умовах. З огляду на вказане, позивач вважає, що при виконанні рішення суду ГУ ПФУ в Рівненській області діяло недобросовісно, всупереч судовому рішенню та не на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому рішення від 26 липня 2019 року № 08, на його думку, є протиправним.

6 жовтня 2020 року ГУ ПФУ в Рівненській області подало до суду письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду в справі № 460/356/19. Так, ГУ ПФУ в Рівненській області вказує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ внесені зміни до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років чоловікам та 15 років жінкам, але не вище 75 процентів заробітку, мають громадяни у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини другої статті 27 вказаного Закону, за бажанням застрахованої особи, частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (до 1 січня 2004 року), може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом: відповідно до пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1783, ця частина пенсії обмежується максимальною величиною 168грн. (50,00 грн. х 3 - максимальний розмір пенсії, + 12 %), відповідно проводити перерахунок пенсії на таких умовах недоцільно. Після проведеного перерахунку на виконання судового рішення, загальний розмір пенсійної виплати позивача з 1 лютого 2019 року становить 1906,45грн (168,00 грн (розмір пенсії з обмеженням) + 1501,20грн (доплата до мінімального розміру пенсії на рівні 40 % від мінімальної заробітної плати для осіб, які досягли 65-річного віку) + 170,82грн (додаткова пенсія особам з інвалідністю ІІІ групи з числа потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») + 66,43грн (підвищення дітям війни згідно з пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112)). До проведення перерахунку пенсії за рішенням суду станом на 26 липня 2019 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становив 4606,30грн. Таким чином, ГУ ПФУ в Рівненській області стверджує, що рішення суду в справі № 460/356/19 виконане ним добровільно в повному обсязі, а відтак підстави для визнання протиправними дій, вчинених ним на виконання вказаного судового рішення, відсутні.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Розглянувши заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доцільність її розгляду в порядку письмового провадження.

Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з такого.

Предметом спору в адміністративній справі № 460/356/19 був перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796) зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку.

Судовим рішенням у справі № 460/356/19 підтверджено наявність порушеного права ОСОБА_1 , яке одночасно було відновлене таким рішенням.

При цьому, порушене право особи-позивача було відновлено рішенням суду шляхом зобов`язання територіального органу Пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 з 1 лютого 2019 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням його права на збільшення такої пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений в пункті 2 статті 56 Закону № 796.

Таким чином, вказаним судовим рішенням достеменно встановлено спосіб його виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вказаного вище судового рішення ГУ ПФУ в Рівненській області прийняте рішення від 26 липня 2019 року № 08, зі змісту якого слідує, що при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 основний розмір пенсії був обчислений органом Пенсійного фонду України із застосуванням двох складових: обчислено розмір частини пенсії, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), та розмір частини пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності вказаним Законом.

Вказане свідчить на корить того, що основний розмір пенсії позивача був обрахований відповідачем на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону № 1058.

За змістом частини другої статті 27 Закону № 1058, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в межах адміністративної справи № 460/356/19 судом не вирішувалася позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії позивача в порядку, визначеному частиною другою статті 27 Закону № 1058, позаяк, така вимога позивачем взагалі не була заявлена.

Більше того, позивач стверджує, що він ніколи не звертався до органу Пенсійного фонду України, в якому перебуває на обліку, ні в судовому порядку, ні в позасудовому порядку з проханням про розрахунок пенсії на таких умовах. Доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Також, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами в заявах по суті, що до прийняття судом рішення в цій справі основний розмір пенсії позивача обчислювався в порядку, передбаченому частиною першою статті 27 Закону № 1058.

Суд наголошує, що резолютивна частина рішення від 21 березня 2019 року в справі № 460/356/19 містить положення зобов`язального характеру виключно про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дійсно норма частини другої статті 56 Закону № 796 містить посилання на частину другу статті 27 Закону № 1058.

Однак, аналіз змісту частини другої статті 56 Закону № 796 дозволяє прийти до висновку про те, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи стосуються саме "призначення пенсії", а не інших випадків. При цьому, таке обмеження пов`язане з призначенням особі пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058.

Також, суд зауважує, що частина друга статті 56 Закону №796 була доповнена словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі підпункту 3 пункту другого розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148), який набрав чинності 11 жовтня 2017 року.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що пенсію за віком позивачу було призначено ще у 1993 році, а рішенням суду від 21 березня 2019 року в справі № 460/356/19 зобов`язано здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796 із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Отже, рішенням суду фактично визнано за позивачем право на перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796 в редакції, що була чинною до 11 жовтня 2017 року.

За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду в справі № 460/356/19 відповідач безпідставно здійснив обрахунок основного розміру пенсії в порядку, передбаченому частиною другою статті 27 Закону № 1058, чим фактично застосував до спірних правовідносин положення підпункту 3 пункту другого розділу І Закону № 2148 та порушив право позивача на пільгове обчислення розміру пенсії, реалізація якого попередньо була захищена відповідним судовим рішенням.

Крім того, суд зауважує, що у Законі № 2148 відсутнє застереження про те, що зміни, які вносяться до частини другої статті 56 Закону №796, поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності такими змінами.

Отже, зазначені зміни стосуються лише тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін.

Оскільки пенсія позивачу не призначається вперше, а підлягає перерахунку згідно з рішенням суду, на нього не поширюється вказана умова.

На переконання суду, з метою належного виконання рішення суду від 21 березня 2019 року в справі № 460/356/19 відповідач повинен був лише змінити порядок нарахування підвищення до пенсії позивача за понаднормовий стаж, а саме: здійснити нарахування такого підвищення на умовах частини другої статті 56 Закону № 796, а не на умовах частини першої статті 28 Закону № 1058.

При цьому, порядок обчислення основного розміру пенсії позивача не має змінюватися та повинен бути проведений на умовах частини першої статті 27 Закону № 1058.

Таким чином при перевірці питання виконання рішення суду в адміністративній справі № 460/356/19, судом встановлено ряд порушень, допущених з боку посадових осіб ГУ ПФУ в Рівненській області.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Аналогічні положення закріплені у статті 14 КАС України, за змістом якої судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, згідно з статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до частин першої, шостої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Наявною в матеріалах справи копією рішення від 26 липня 2019 року № 08 підтверджується, що рішення суду від 21 березня 2019 року в адміністративній справі № 460/356/19 не було виконане належним чином та в повному обсязі.

Тому, суд з урахуванням приписів статті 249 КАС України, приходить до висновку, що ГУ ПФУ в Рівненській області порушено положення статті 129-1 Конституції України, частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, а саме: не виконано належним чином та у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили, що зумовлює необхідність постановлення окремої ухвали і направлення її вказаному суб`єкту владних повноважень, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 256, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26 липня 2019 року № 08, прийняте на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року в адміністративній справі № 460/356/19.

Надіслати окрему ухвалу на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року в адміністративній справі № 460/356/19.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області в місячний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили направити до Рівненського окружного адміністративного суду відповідь про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.О. Комшелюк