Справа № 640/13765/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Київ № 640/13765/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправними дії, скасування постанови від 17 квітня 2020 року ВП

№ 61138383,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправними дії, скасування постанови від 17 квітня 2020 року ВП № 61138383.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що фактичною підставою для застосування спірним рішенням штрафу слугувало ненадання інформації щодо виконання рішення суду.

Водночас зазначив, що листами від 24.07.2019 та від 15.08.2019 позивач повідомляв відповідача про виконання рішення суду, що не прийнято до уваги останнім.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 18 серпня 2020 року. Зобов`язано відповідача надати суду до 10 серпня 2020 року: відзив на позовну заяву та належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 61138383, докази направлення/вручення оскаржуваної постанови позивачу.

У судове засідання 18 серпня 2020 року представник відповідача не прибув, відзиву та копії матеріалів ВП № 61138383 до суду не подав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2020 року зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду протягом 3-х днів з дня отримання даної ухвали належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 61138383.

Вказану ухвалу відповідач отримав 28 серпня 2020 року, проте документів на вимоги ухвали суду не надав.

У судовому засіданні 18 серпня 2020 року суд відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року повторно зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду протягом 3-х днів з дня отримання даної ухвали: належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 61138383. Попереджено відповідача, що у разі не виконання без поважних причин даної ухвали суду, суд застосує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом адміністративного судочинства України.

02 жовтня 2020 року відповідачем до суду надано належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 61138383.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Київським окружним адміністративним судом 27 грудня 2019 року видано виконавчий лист у справі № 320/3453/19, із зазначенням, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року набрало законної сили 23 грудня 2022 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Григорян О.Г. від 05 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження № 61138383 з примусового виконання виконавчого листа № 320/3453/19 виданого 27 грудня 2019 року Київським окружним адміністративним судом про Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Київській області (, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40) здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення встановленого при виході на пенсію, та здійснити виплату 100% суми підвищення пенсії перерахованої без обмежень, згідно з ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01 січня 2018 року з урахуванням виплачених сум.

14 лютого 2020 року позивач отримав вказану постанову.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до Київського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

13 березня 2020 року позивач проінформував відповідача про звернення до суду із вказаною заявою та до вказаної заяви позивачем додано:

- копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року про залишення апеляційного скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/3453/19 на без руху;

- копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року про повернення апеляційного скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/3453/19 апелянту.

Однак, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 квітня 2020 року, в межах виконавчого провадження № 61138383, за невиконання рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи, що постанова про накладення штрафу є протиправною та такою, що підлягає скасуванню Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404-VII закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою до Київського окружного адміністративного суду про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до наявної інформації в Єдиному державному реєстру судових рішень ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі № 320/3453/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 320/3453/19 від 16 грудня 2019 року виданий Київським окружним адміністративним судом.

Разом з тим, з вказаної ухвали вбачається, що Київським окружним адміністративним судом встановлено наступне: «Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто апелянту.

Отже, рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/3453/19 набрало законної сили 24.02.2020.».

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року набрала законної сили 17 квітня 2020 року.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, Київським окружним адміністративним судом визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 320/3453/19 від 16 грудня 2019 року виданий Київським окружним адміністративним судом.

Водночас, виконавче провадження № 61138383 відкрито на підставі виконавчого документу виданого Київським окружним адміністративним судом у справі № 320/3453/19 - 27 грудня 2019 року.

Проте, як встановлено вище, рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/3453/19 набрало законної сили 24 лютого 2020 року, а отже, виконавчий лист виданий 27 грудня 2019 року за рішенням яке не набрало на момент видачі виконавчого листа законної сили.

За таких обставин докази наявні в матеріалах справи дають підстави дійти висновку про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки виконавчий лист у справі № 320/3453/19 виданий 27 грудня 2019 року за рішенням яке на момент видачі не набрало законної сили.

У зв`язку з встановленими обставинами, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправної та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 05.05.2020 у виконавчому провадженні №59497839 підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки по відношенню до позивача у межах даної справи владно-управлінські функції здійснює Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха Олега Ярославовича про накладення штрафу від 17 квітня 2020 року в межах виконавчого провадження № 61138383.

3. Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 287, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова