Справа № 300/2050/19
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"15" жовтня 2020 р. справа № 300/2050/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду питання щодо можливості витребування додаткових доказів у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанови від 01.10.2019, -
В С Т А Н О В И В:
17.10.2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матвіїв Є.І., (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови від 01.10.2019 року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 01.10.2019 року в межах виконавчого провадження ВП № 57169452. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Борис Ю.Б. про накладення штрафу ВП № 57169452 від 01.10.2019 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (, проспект. Незалежності, 3, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область, 77500) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Водночас, при ухваленні рішення по справі №300/2050/19, судом не вирішено заявлені представником позивача питання про відшкодування на користь ОСОБА_1 наступних судових витрат: судового збору за апеляційні оскарження в сумі 4023 грн., за касаційне оскарження до Верховного Суду України в розмірі 2102 грн.; витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34357,50 грн. та витрати на банківську комісію - 156,36 грн.

Як наслідок, судом ініційовано призначення судового засідання з повідомленням учасників справи щодо розгляду невирішених питань про судові витрати на 15.10.2020 року о 15:00 год.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про продовження розгляду питання про судові витрати за відсутності сторін, на підставі поданих сторонами доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази, що пов`язані з судовими витратами, встановив наступне.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача надано, у тому числі, меморіальні ордери: № 28370994.1 від 31.10.2019 року на суму 6637,50 грн.; № 32141882.1 від 05.12.2019 року на суму 4050 грн.; № 40743372.1 від 14.02.2020 року на суму 6750 грн.; № 57098283.1 від 03.06.2020 року на суму 5625 грн. (т.4, .а.с77-80).

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В ході дослідження змісту вищевказаних меморіальних ордерів встановлено, що в графі Отримувач зазначено ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , банк отримувача - Західне ГРУ АТ КБ "ПриватБанк", водночас в графі Платник вказано код 21133352 та банк платника АТ "Універсал Банк", що позбавляє суд можливості ідентифікувати платника, як особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Водночас, надані представником позивача меморіальні ордери № 28370994.1 від 31.10.2019 року; № 32141882.1 від 05.12.2019 року; № 40743372.1 від 14.02.2020 року; № 57098283.1 від 03.06.2020 року не відповідають положенням статті 9 ЗУ ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відтак не можуть бути враховані як первинні і зведені облікові документи, що засвідчують факт здійснення фінансової операції, а саме - оплату правової допомоги з боку ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою з`ясування всіх обставин та об`єктивного вирішення питання судових витрат, суд вважає за необхідне, витребувати у ОСОБА_1 належні докази, що підтверджують перерахування ним коштів з АТ "Універсал Банк" ОСОБА_2 на рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Пунктами 3, 7 та 8 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України перебачено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно із частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 14, 77, 80, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Витребувати у ОСОБА_1 належні докази, що підтверджують перерахування ним коштів з АТ "Універсал Банк" ОСОБА_2 на рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", згідно сум відображених у меморіальних ордерах: № 28370994.1 від 31.10.2019 року; № 32141882.1 від 05.12.2019 року; № 40743372.1 від 14.02.2020 року; № 57098283.1 від 03.06.2020 року.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 надати визначені пунктом 1 даної ухвали докази протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Копію ухвали направити ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Матвіїв Є.І.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Панікар І.В.