Справа № 480/5401/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 р. Справа №480/5401/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Талденко О.В.,
представника відповідача - Савченко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/504/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,- В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі №480/5401/19, справу призначено до судового розгляду.
Позивач просить суд врахувати , що він не бере добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі заяви або договору, оскільки він з квітня 2014 року перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності , як інвалід 3 групи загального захворювання.
Крім цього, позивач зазначає, що відповідачем було прийнято відповідну звітність від особи, але не враховано той факт, що така особа повинна подавати таку звітність в разі укладення договору щодо добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відсутність права подання уточнюючих звітів в разі помилкового подання звітів не може бути обставиною, що зобов`язує сплатити відповідні внески, оскільки наявна обов`язкова згода такого платника, яка висловлюється у вигляді укладання відповідного письмового договору, що передбачено чинним законодавством.
Враховуючи викладене, позивач вважає спірну вимогу такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, та такою, що підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні у повному обсязі підтримала позицію викладену у відзиві на позовну заяву (а.с. 23-26). Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 10.12.2019 року №Ф-3064-17 такою, що відповідає чинному законодавству.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:
Згідно баз даних ГУ ДПС у Сумській області ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований ГУ ДПС у Сумській області з 17.05.2001 по теперішній час.
З 01.01.2012 року здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування.
З 01 січня 2011 року функція адміністрування єдиного внеску покладається на Пенсійний фонд України, але після утворення Державної фіскальної служби і затвердження КМ України відповідного Положення про Державну фіскальну службу України від 21 травня 2014р. №236, усі повноваження з адміністрування єдиного внеску перейшли до ДФС з відповідними базами даних, переданими Пенсійним фондом України.
Відповідно до п.2 ч.І ст.1 Закону № 2464-УІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов"язкового держави соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осі на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов"язкового державного соціального страхування.
Згідно із пп.4 ч.І ст.4 Закону № 2464. платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з ч.4 ст.4 Закону № 2464, особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю.
В той же час, положення вищезазначеного закону містить вказівку на те, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов язкового державного соціального страхування.
Пунктом 5 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, передбачено, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови самостійного визначення для себе бази нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску.
Відповідно до п.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Згідно з ч.З VI розділом Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим доку ментом.
Згідно з ч.4 VI розділом Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.
Щодо нарахованої 7377.63 грн., слід зазначити, що вона складається з наступного:
- 6183,60 грн. - заборгованість яка обліковувалась за позивачем зі сплати єдиного внеску станом на 01.10.2013р. (у т.ч. фінансові санкції 340 грн.), які виникли в січні 2013 року. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв"язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013р. №406, згідно актів прийому-передачі всі залишки по особовим рахункам було передано органами пенсійного фонду України до органів Державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Сумській області.
- 1194.03 грн. - сума нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2013 року.
- 1218.67 грн. сума внеску, яка була нарахована відповідачем за 1 квартал 2014 року.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступного:
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове держ:авне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
За п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Як свідчить з матеріалів справи , станом на 01.10.2013р. за позивачем обліковувалась заборгованість в сумі 6183,60 грн. зі сплати єдиного внеску (у т.ч. фінансові санкції 340 грн.), які виникли в січні 2013 року. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв"язку з проведенням адміністративної реформи" від 04.07.2013р. №406, згідно актів прийому-передачі всі залишки по особовим рахункам було передано органами пенсійного фонду України до органів Державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Сумській області. Дана обставина підтверджується листом ГУ ПФУ в Сумській області від 26.05.2020р. (а.с.69). Одночасно, орган пенсійного фонду в зазначеному листі вказує на те, що заборгованість в сумі 6183.60 грн., яка виникла станом на 01.10.2013р. на даний час відсутня.
Представником позивача також надано і інші докази, яка свідчать про те, що вимоги про стягнення заборгованості по єдиному внеску в загальній сумі 6183.60 фактично були пред"явлені пенсійним фондом до примусового виконання і добровільно сплачені позивачем. Наразі виконавче провадження по стягненню з позивача відповідного боргу по сплаті єдиного внеску закінчено (постанова ДВС від 23.12.2019р. ВП 46166950, від 23.12.2019р. №ВП59153341, копії квитанцій про сплату відповідних сум по внескам).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що пенсійним фондом було передано на примусове виконання вимоги про сплату заборгованості позивача і одночасно відповідні дані про існуючу заборгованість позивача по сплаті внесків увійшли до бази даних податкового органу.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачу заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску, яка виникла станом на 01.10.2013р. і була нарахована та фактично стягнута у примусовому порядку з позивача відповідними органами пенсійного фонду України у розмірі 6183,60 грн.
Дана позиція суду базується на наступному:
Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, право на звільнення від сплати ЄВ за себе мали у 2014 - 2016 роках ФОП, які перебували на спрощеній системі, за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками ЄВ виключно за умови їх д о бр о в іл ь н ої участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 4 ст. 4 Закону № 2464).
Відповідач не заперечує, що позивач є особою з інвалідністю з 18.04.2014 року.
Як вказує відповідач у відзиві , дану інформацію було отримано органами ДПС лише 12.12.2019 року.
ФОП, яка набула статус пенсіонера за віком або особа з інвалідністю та отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, або досягла віку, встановленого ст. 26 Закону №1058, та отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу, звільняється від сплати за себе ЄСВ з наступного місяця після набуття такого статусу, тобто ФОП ОСОБА_1 , користується пільгою, починаючи з травня 2014 року.
Однак, відповідач вказує, що пільговик може за бажанням бути платником єдиного внеску і самостійно визначити для себе базу нарахування ЄВ не більше максимальної та сплачувати внесок у розмірі, не меншому за розмір мінімального страхового внеску.
Відповідач звертає увагу суду на те, що платником за період 2014-2016 роки надано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (копії додаються). Таким чином, дані звіти свідчать про те, що позивачем самостійно було визначено базу нарахування ЄСВ фізичними особами - підприємцями, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, відповідно, самостійно визначені суми ЄСВ підлягають сплаті на загальних підставах та не підлягають скасуванню.
Суд не погоджується з даною позицією відповідача оскільки у позивач у позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні зазначили, що звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 - 2016 роки були подані позивачем помилково, про що в досудовому порядку повідомляв відповідача відповідними листами, однак письмової відповіді не отримав, а в усній формі повідомили, що скасування звіту та виправлення помилок у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску не передбачено, а тому таке скасування вказаних звітів можливе лише за рішенням суду.
При цьому, позивач не бере добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі заяви або договору, оскільки він з квітня 2014 року перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 3 групи загального захворювання.
Як свідчить з матеріалів справи , позивач у вищевказаному періоді - з квітня 2014 року був фізичною особою-підприємцем та і н в а лі д о м третьої групи, з даного отримував пенсію, тобто є особою, яка звільняється від сплати за себе єдиного внеску.
Відповідно до п. З розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.052018 року № 511) фізичні особи- підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.
Аналіз положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування свідчить про те, що фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування є платниками єдиного внеску, однак такі фізичні особи-підприємці звільняються від його сплати, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.
У таких випадках фізичні особи-підприємці можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Також такі особи не мають обов`язку щодо подання звіту про суми нарахованого єдиного внеску.
З огляду на те, що у позивача відсутній обов`язок по сплаті за себе єдиного соціального внеску, враховуючи, що позивач звертався до контролюючого органу із заявою про скасування поданих ним звітів, такі обставини не можна вважати добровільною участю позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Однак позивач таких договорів на 2014 - 2016 роки не укладав. Слід зазначити, що відповідачем було прийнято відповідну звітність від особи, але не враховано той факт, що така особа повинна подавати таку звітність в разі укладення договору щодо добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відсутність права подання уточнюючих звітів в разі помилкового подання звітів не може бути обставиною, що зобов`язує сплатити відповідні внески, оскільки наявна обов`язкова згода такого платника, яка висловлюється у вигляді укладання відповідного письмового договору, що передбачено чинним законодавством.
При цьому, суд не вбачає правових підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги в частині :
- 1194.03 грн. - сума нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2013 року.
- 1218.67 грн. сума внеску, яка була нарахована відповідачем за 1 квартал 2014 року.
Позивачем не надано доказів сплати коштів по зобов"язанням зі сплати єдиного внеску за вищевказаний період. Будь-які правові підстави для звільнення позивача від обов"язку сплачувати єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.09.2020р.

Суддя О.М. Кунець