Справа № 640/633/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Київ № 640/633/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлюкс-Буд», відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Дакса Бунге Україна» про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись товариство з обмеженою відповідальністю «Укрлюкс-Буд» (далі - позивач, ТОВ «Укрлюкс-Буд»), відкрите акціонерне товариство «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» (далі - позивач 2, ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство») з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 19.07.2019 №2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень» в редакції наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2019 №2236/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 19.07.2019 №2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача були відсутні підстави для розгляду скарги третьої особи, оскільки остання подана з порушенням строків, передбачених ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, позивачі вказують на те, що відповідні права на нерухоме майно, вони набули на підставі судового рішення, а тому у відповідності до пункту 1 ч. 2 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідач не мав повноважень щодо розгляду скарги ТОВ «Дакса Бунге Україна» та скасування відповідних рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У зв'язку з цим позивачі вважають наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву разом з доказами в підтвердження своїх заперечень проти позову, а третій особі - письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.05.2020 поновлено Міністерству юстиції України строк на подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив в повному обсязі, посилаючись на те, що наказ виданий у відповідності до вимог чинного законодавства та на виконання наданих законом повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакса Бунге Україна» (далі - третя особа, ТОВ «Дакса Бунге Україна») та запропоновано подати до суду письмові пояснення та докази з приводу заявлених позовних вимог.

Представником третьої особи подано до суду клопотання про продовження процесуального строку щодо подання письмових пояснень та доказів з приводу заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.04.2020 продовжено третій особі процесуальний строк для подання письмових пояснень та доказів з приводу заявлених позовних вимог.

Також, представником третьої особи подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у задоволенні якого ухвалою суду від 14.04.2020 відмовлено.

Представник третьої особи подав до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких зазначив, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України виданий з дотриманням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому відсутні підстави для його скасування. Зокрема, представник третьої особи пояснив, що ним подано скаргу з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки про порушення своїх прав він дізнався лише 18.06.2019 з Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, зазначив, що спірні реєстраційні записи вчинені не на підставі судового рішення, як стверджують позивачі, а на підставі інших документів, а тому посилання на пункт 1 ч. 2 ст. 37 зазначеного Закону є безпідставними.

З метою повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин у справі та необхідністю заслухати позиції учасників справи, ухвалою суду від 28.09.2020 призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача та представника третьої особи, суд продовжив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

До Міністерства юстиції України на розгляд у порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 26.06.2019 TOB «Дакса Бунге Україна» подано скаргу з вимогою скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478 та від 21.05.2016 №29693260.

За результатами розгляду скарги TOB «Дакса Бунге Україна» Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України склала висновок від 18.07.2019, згідно якого в результаті перевірки встановлено, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29796478 прийняте державним реєстратором Спірідоновим В.В. з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а тому рекомендовано задовольнити частково скаргу та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478, в іншій частині скарги - відмовити.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.07.2019 №2213/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень» скаргу TOB «Дакса Бунге Україна» задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідоновим В.В.

В подальшому, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України складено висновок за результатами розгляду скарги третьої особи (про внесення змін) від 22.07.2019, яким рекомендовано внести зміни до пункту 2 резолютивної частини висновку Комісії від 18.07.2019, а саме зазначити: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478, від 21.05.2016 №29693260, прийняті державним реєстратором комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідоновим В.В.

На підставі зазначеного висновку Комісії, наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2019 №2236/5 внесено зміни до наказу від 19.07.2019 №2213/5, виклавши його в наступній редакції: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478, від 21.05.2016 №29693260, прийняті державним реєстратором комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідоновим Вадимом Віталійовичем.

Не погоджуючись із зазначеними наказами, позивачі звернулись за захистом своїх порушених прав та інтересів з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно визначено статтею 37 Закону.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною другою статті 37 Закону визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною третьою статті 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення (ч.5 ст. 37 Закону).

Відповідно до частини дев'ятої статті 37 Закону порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок).

Відповідно до пункт 2, абзацу 1 пункту 3, пунктів 4, 5 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу (п. 7 Порядку № 1128).

Позивачі в обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що третьою особою порушено строк звернення зі скаргою від 25.06.2019 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29796478 та №29693260, які прийняті в 2016 році, тобто пройшло більше ніж три роки з дня прийняття останніх.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, а саме інформації з Державного реєстру прав, відповідно до рішення від 21.05.2016 №29693260 за ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» зареєстроване право власності на «асфальтно-бетонне покриття №92» за адресою: Вінницька область, Тростянецький р., с. Демківське, вул. Привокзальна, буд. 2, яке прийняте на підставі декларації про готовність об'єкту до експлуатації ВН 55 від 24.12.2013.

Відповідно до рішення від 28.05.2016 №29796478 за TOB «Укрлюкс-Буд» зареєстроване право власності на цілісний майновий комплекс, комплекс будівель та споруд за адресою Вінницька область, Тростянецький р. с. Демківське, вул. Привокзальна, буд. 2, яке прийняте на підставі договору про припинення зобов'язання переданням відступного №31-10/12-2 від 31.10.2012, укладеного між ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» та TOB «Укрлюкс-Буд».

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2016 № 1823/5 задоволено скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» від 30.06.2016, скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідонова В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у тому числі від 21.05.2016 №29693260 та від 28.05.2016 №29796478 та анульовано доступ державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Спірідонова В.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В подальшому, державним реєстратором Спірідоновим В.В. оскаржено наказ Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5 в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі №826/14385/16 у задоволенні позову державного реєстратора Спірідонова В.В. відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким задоволено позов державного реєстратора Спірідонова В.В., визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5. Зі змісту зазначеного судового рішення вбачається, що підставою для скасування наказу від 02.07.2016 №1823/5 стала наявність встановлених судом порушень, що мали місце під час розгляду скарги Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд», а саме неналежне повідомлення суб'єкта оскарження про розгляд скарги.

Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 по справі №826/14385/16 рішення державного реєстратора Спірідонова В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.05.2016 №29693260 та від 28.05.2016 №29796478 поновленні в реєстрі 19.03.2019.

В той же час, на підставі договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу від 03.10.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою H.A. та зареєстрованого в реєстрі за №646, було зареєстроване право власності вищезазначений майновий комплекс за адресою Вінницька область, Тростянецький р. с. Демківське, вул. Привокзальна, буд. 2 за TOB «Дакса Бунге Україна».

Відповідно, після поновлення відомостей 19.03.2019 про реєстраційні записи на підставі рішень від 21.05.2016 №29693260 та від 28.05.2016 №29796478, TOB «Дакса Бунге Україна» отримало інформаційну довідку з Державного реєстру №170744961 від 18.06.2019, тобто з цього часу стало відомо про порушення його прав.

Суд відхиляє твердження позивачів про те, що третьою особою порушено строк на звернення зі скаргою на рішення від 21.05.2016 №29693260 та від 28.05.2016 №29796478, оскільки, по-перше, право власності на вищевказане нерухоме майно виникло у TOB «Дакса Бунге Україна» лише у 2018 з моменту реєстрації договору купівлі-продажу, по-друге, відновлення реєстраційних записів згідно оскаржуваних рішень відбулось лише 19.03.2019.

Отже, судом встановлено, а сторонами у справі не спростовано належними доказами, що TOB «Дакса Бунге Україна» дізналось про порушення своїх прав у червні 2019 року, отримавши саме інформаційну довідку з реєстру.

Таким чином, скарга TOB «Дакса Бунге Україна» від 26.06.2019 з вимогою скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2016 №29796478 та від 21.05.2016 №29693260, подана останнім в межах строків, встановлених частиною третьою статті 37 Закону, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у прийнятті цієї скарги до розгляду по суті.

Окрім того, позивачі вважають, що вони набули права власності на об'єкти вищезазначеного нерухомого майно на підставі судового рішення у справі №826/14385/16, тому відповідно до пункту 1 частини другої статті 37 Закону у відповідача були відсутні повноваження розглядати скаргу ТОВ «Дакса Бунге Україна».

Відповідно до частини другої статті 37 Закону передбачено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Як уже зазначалось вище, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 залишеною без змін постановою Верховного суду від 19.06.2019, у справі №826/14385/16 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким задоволено позов державного реєстратора Спірідонова В.В.: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5. При цьому, підставою для скасування спірного наказу слугувало встановлення процедурних порушень розгляду скарги.

Також, у своєму рішенні колегія суддів Касаційного адміністративного суду підтримала висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5 у зв'язку з порушенням відповідачем процедури розгляду скарги у сфері державної реєстрації, а саме: вимог пунктів 9-11 Порядку № 1128.

При цьому, колегія суддів Касаційного адміністративного суду звернула увагу на те, що порушення Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації процедури розгляду скарги, що стало підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5, не означає, що суд погоджується/не погоджується із правомірністю дій державного реєстратора під час здійснення спірних реєстраційних дій, оскільки по суті виявлених порушень у діях державного реєстратора оскаржуваний наказ у судах першої та апеляційної інстанцій не перевірявся. Правомірність наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2016 №1823/5 оскаржувалась лише з підстав наявності процесуальних порушень зі сторони Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстраціях.

На думку колегії суддів, скасування наказу Міністерства юстиції України внаслідок порушення процедури здійснення розгляду скарг у сфері державної реєстрації може бути підставою для повторного розгляду за встановленою процедурою Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скарги з дотриманням всіх приписів та вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1128, та прийняття за результатами розгляду обґрунтованого та законного рішення.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 та постанова Верховного суду від 19.06.2019 у справі №826/14385/16 не є тими судовими рішеннями, на підставі яких позивачами набуто право власності на нерухоме майно чи щодо останнього існує судовий спір.

На підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 лише відновлені реєстраційні записи щодо нерухомого майна, яке зареєстроване відповідно до рішень від 21.05.2016 №29693260 та від 28.05.2016 №29796478.

Водночас, як зазначалось вище, право власності за ТОВ «Укрлюкс-Буд» на «цілісний майновий комплекс, комплекс будівель та споруд» зареєстроване на підставі договору про припинення зобов'язання передавання відступного від 31.10.2012 №31-10/12-2, а право власності за ВАТ «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» на «асфальтно-бетонне покриття №92» зареєстроване на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 24.12.2013.

За таких обставин, твердження позивачів щодо недотримання відповідачем під час розгляду скарги ТОВ «Дакса Бунге Україна» положень пункту 1 частини другої статті 37 Закону не підтвердились в ході розгляду справи та є необґрунтованими.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає недоведеними твердження позивачів про порушення відповідачем порядку розгляду скарги ТОВ «Дакса Бунге Україна» в частині перевірки строків звернення зі скаргою та відсутності у відповідача повноважень на розгляд скарги за наявності ніби-то судового рішення, на підставі якого вони набули права власності на спірне нерухоме майно.

Допущення відповідачем будь-яких інших порушень позивачами не зазначено та не доведено належними і допустимими доказами.

Натомість, перевіривши встановлені обставини та наявність письмових доказів на відповідність нормам чинного законодавства, суд вважає, що відповідач при прийняті наказу від 19.07.2019 №2213/5 діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Згідно із частинами першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, за результатами з'ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачам не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлюкс-Буд» (21000, м. Вінниця, пл. Гагаріна, 2, ), відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке хлібоприймальне підприємство» (24300, Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. 1 Травня, 26, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко