Справа № 360/3428/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3428/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Національної поліції в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. про відкриття виконавчого провадження № 62911471 за виконавчим листом № 360/2011/20, виданим 12.08.2020 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області нарахувати, та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року, в частині стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протиправно стягнуло виконавчий збір з Головного управління Національної поліції в Луганській області, оскільки з боржника не стягується виконавчий збір у разі, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідачем 19.10.2020 наданий відзив на позовну заяву (арк.спр.38-43), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог за таких підстав.

28.08.2020 до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 № 360/2011/20 про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року. 31.08.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62911471.

Відповідач зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Враховуючи вищезазначене, у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору.

Щодо доводів позивача про те, що відповідно до пункту 3 частини п`тої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідач вважає, що резолютивна частина рішення виконавчого документа не передбачає стягнення грошових коштів, натомість у виконавчому документі зазначено про зобов`язання боржника вчинити певні дії. Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якої виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідач зауважує, що рішення суду виконано фактично та в повному обсязі 15.09.2020, тобто після відкриття виконавчого провадження та залишається не виконаним на даний час. Статтею 27 Закону визначений вичерпний перелік випадків, у яких виконавчий збір не стягується. Серед підстав визначених цією статтею відсутні такі, що дозволяють державному виконавцю не стягувати виконавчий збір у даному випадку.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків (арк. спр. 16-17).

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 25-26).

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 33-35).

18.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову, зазначає, що

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (арк. спр. 36-37), відповідач просив розглядати справу без його участі (арк. спр. 43).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 у адміністративній справі № 360/2011/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, видано виконавчий лист № 360/2011/20 від 12.08.2020 про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року (арк. спр. 46-48).

Постановою державного виконавця від 31.08.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 62911471 з примусового виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду № 360/2011/20 від 12.08.2020 (арк. спр. 7, 51).

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020 ВП № 62911471 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/винагороду виконавцю у розмірі 18892,00 грн.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020 ВП № 62911471 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18892 грн позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Приписами частин п`ятої-шостої статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частин першої та третьої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

У Законі № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати).

Так, згідно з пунктом третім частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується, зокрема, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган або державні підприємство, установа, організація.

Згідно з постановою старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020 ВП № 62911471 за виконавчим листом № 360/2011/20 виданим Луганським окружним адміністративним судом 12.08.2020, ГУНП в Луганській області зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 07.11.2015 по 30.11.2017.

Отже, оскільки виконавчий лист № 360/2011/20 від 12.08.2020 зобов`язує призначити та виплатити нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, боржником за якою є державний орган, то у цьому випадку підлягають застосуванню положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За таких обставин, відповідно до вимог пункту 3 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не повинен стягуватися з ГУНП в Луганській області.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 811/1238/17.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, та постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. про відкриття виконавчого провадження ВП№ 62911471 від 31 серпня 2020 року за виконавчим листом № 360/2011/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 12.08.2020, в частині стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн підлягає скасуванню.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що державним виконавцем також прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 62911471 від 31.08.2020 про стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору в сумі 18892,00 грн. (арк. спр. 55).

Отже, крім пункту 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62911471 від 31.08.2020 щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 18892,00 грн, державним виконавцем визначено до стягнення суму судового збору 18892,00 грн і постановою про стягнення виконавчого збору ВП № 62911471 від 31.08.2020 (арк. спр. 55).

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на те, що за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору з боржника ГУНП в Луганській області та протиправності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, з урахуванням положень статті 9 КАС України суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, та також визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 62911471 від 31.08.2020 про стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору в сумі 18892,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2102,00 грн, що підтверджується квитанцією (арк. спр. 24).

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2102,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. про відкриття виконавчого провадження ВП № 62911471 від 31 серпня 2020 року за виконавчим листом № 360/2011/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 12.08.2020, в частині стягнення з боржника: Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. про стягнення виконавчого збору ВП № 62911471 від 31 серпня 2020 року за виконавчим листом № 360/2011/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 12.08.2020, про стягнення з боржника: Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 гривень.

Стягнути на користь Головного управління Національної поліції в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, код а ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Захарова