Справа № 420/6443/18
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6443/18
16 жовтня 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого - судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року, яке оформлене листами від 23.08.2018 року №259/3-5 та від 12.11.2018 року №384/3-5, зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (ідентифікаційний код 40388751) виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) пенсію за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 169469,97 грн., -
З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року, яке оформлене листами від 23.08.2018 року №259/3-5 та від 12.11.2018 року №384/3-5, зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (ідентифікаційний код 40388751) виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) пенсію за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 169469,97 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року позовні вимоги були задоволені, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року, яке оформлене листами від 23.08.2018 року №259/3-5 та від 12.11.2018 року №384/3-5; зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (ідентифікаційний код 40388751) виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) пенсію за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 169469,97 грн.

Оскільки рішення суду було виконано боржником не в повному обсязі, позивач надав за вхідним №ЕП/14233/20 від 01 квітня 2020 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в місячний термін з моменту ухвалення рішення суду про встановлення судового контролю, подати звіт про виконання судового рішення по справі №420/6443/18

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду письмовий звіт про виконання рішення суду від 21.02.2019 року №420/6443/18 у місячний термін з дня отримання копії ухвали.

13.05.2020 року від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов звіт про виконання рішення суду в якому повідомлено, що Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.201 року по справі №420/6443/18 розпорядженням управління від 28.08.2019 року, ОСОБА_1 нараховано пенсію за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 169469, 97 грн.

З метою виконання рішення суду в частині виплати пенсії Головним управлінням було надіслано лист №1500-0401-9/22749 до Пенсійного фонду України щодо надання дозволу на виплату ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 141446, 49 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року було прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеськійобластівід13.05.2020 року (вхідний №18594/20) про виконання рішення суду по цій справі від 21.02.2019 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року про прийняття звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року по справі № 420/6443/18 скасовано.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області подати в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання даної постанови до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року по справі № 420/6443/18.

На виконання рішення суду від 21 лютого 2019 року Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було подано звіт за вх.№ 41226/20 від 06.10.2020 року.

Згідно вказаного звіту зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 по справі № 420/6443/18 розпорядженням управління від 28.08.2019, ОСОБА_1 нарахована пенсія за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 в розмірі 169469,97 грн.

До складу пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01,10.2017 входить доплата до пенсії відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VІ в розмірі 3113, 72 грн., а саме за період з 01.10.2017 по 30.06.2018 в сумі 28023,48 грн. (3113,72x9 - 28023,48).

Так, відповідно до абз.2 ч.2 ст.10 вищезазначеного Закону, фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету

Крім того, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно у п. 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України, є порушенням бюджетного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 121 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства винні особи несуть відповідальність згідно із законом.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2020 рік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 22.

Відповідач звертає увагу, що після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 року у справі №640/5248/19 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на поточний рік не переглянуті.

Основний розмір пенсії за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 у сумі 141446,49 грн. буде виплачений згідно з абз. 14 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788 ) якою передбачено, суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України.

З метою виконання рішення суду в частині виплати пенсії Головним управлінням було надіслано лист № 1500-0401-9/22749 до Пенсійного фонду України щодо надання дозволу на виплату ОСОБА_1 суму заборгованості за період з 01.07.2016 по 30.06.2018 в розмірі 141446,49 грн.

Згідно листа Пенсійного фонду України від 20.05.2020 № 2800-030201-9/16497 виплату пенсії з 01.07.2016 по 30.06.2018 ОСОБА_1 буде здійснено з урахуванням вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 05.11.2014 №637 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №788) після прийняття Кабінетом Міністрів України передбаченого вказаною нормою окремого порядку (копія листа додається).

Відповідач вважає що рішення суду було виконано у повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата донарахованої доплати буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Розглянувши звіт, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 5 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року по справі №420/6443/18 боржником видано розпорядження від 28.08.2019 року, яким ОСОБА_1 нараховано пенсію за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 169469, 97 грн.

Cуд зазначає, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 420/6443/18 пенсійний орган зобов`язано виплатити пенсію в розмірі 169469, 97 грн.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018р. № 649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 649, боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на виконання яких стягувачу нарахована пенсія, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Згідно пунктів 5, 6, 8, 10 Порядку № 649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону (п.11 Порядку № 649).

Водночас, незважаючи на те, що судом зобов`язано пенсійний орган виплатити пенсію за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року в розмірі 169 469,97 грн., головне управління звернулося до Пенсійного фонду України щодо надання дозволу на виплату заборгованості в розмірі 141 446,49 грн. за вказаний період.

Доказів на вчинення боржником дій щодо виплати 28 023,48 грн. різниці пенсії до суду не надано, що свідчить про неповне виконання судового рішення на момент подання боржником звіту та свідчить про необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про визнання поданого ГУ ПФУ в Одеській області звіту від 21.02.2019 року таким, що підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку що поданий ГУ ПФУ в Одеській області звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року по справі № 420/6443/18 не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі.

Порядок правового регулювання накладення штрафу за невиконання судового рішення визначений законодавчими положеннями статті 382 КАС України.

Так, згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту, накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Суду не надано жодної поважної причини не виконання рішення суду по справі у повному обсязі або наявності законних підстав для його виконання саме у такому розмірі.

Враховуючи викладене, суд вбачає наявність підстав, передбачених ст.382 КАС України, для накладення штрафу на керівника відповідача за не виконання у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду по даній справі.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч.3 ст.382 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 становить 2102,00 грн. (Закон України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 року № 294-ІХ).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням всіх обставин, суд вважає за необхідне накласти штраф на суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у нижчому розмірі ніж передбачено ст.382 КАС України, а саме у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 х 2102,00 грн. = 4204,00 грн., з яких 2102,00 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 , 2102,00 грн. на користь Державного бюджету України.

Також, суд роз`яснює відповідачу, що у відповідності до ч.7 ст.382 КАС України, сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було сплачено за попередньою ухвалою.

Керуючись ст.ст.243,248,382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті звіту ГУ ПФУ в Одеській області (вхідний №41226/20 від 06.10.2020 року) про виконання рішення суду від 21.02.2019 року по справі №420/6443/18.

Накласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф в розмірі 4204,00 грн.

Половину розміру суми штрафу, що становить 2102,00 грн. стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Половину розміру суми штрафу, що становить 2102,00 грн., стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь Державного бюджету України на наступні рахунки: отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100 (Сплата штрафу (як засобу процесуального примусу) за рішеннями про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу).

Стягувач: Державний бюджет України.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м.Одеса 65107, вул..Канатна 83 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом 30 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали надати до Одеського окружного адміністративного суду звіт щодо виконання рішення суду по справі №420/6443/18 від 21.02.2019 року.

Відповідно до ст. 256 КАС України, ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути в частині накладання штрафу оскаржена згідно ст. ст. 294, 295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К.С.Єфіменко