Справа № 367/1541/20
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1541/20
Провадження №2-а/367/265/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого лейтенанта поліції, інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки, УПП в Київській області Луценка М.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2020 року відповідачем про справі відносно ОСОБА_1 винесено постанову, серії ЕАк № 2120540 про притягнення його до адміністративнї відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови, 17 лютого 2020 року о 11:22:36 годин на автодорозі М07, 39 км "Київ-Ковель", ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Volksvagen Transporter", номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 88 км/год., перевищивши обмеження швидкості руху на 38 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху.

З постановою відповідача позивач не згоден та вважає її незаконною, оскільки вказує про те, що не порушував Правил дорожнього руху.

Зазначає, що 17 лютого 2020 року на автодорозі М07, 39 км "Київ-Ковель" в межах населеного пункту с. Микуличі, керуючи автомобілем марки "Volksvagen Transporter", номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 50 км/год відповідно до вимог п.12.4 ПДР.

Звертає увагу на те, що, незважаючи на категоричні заперечення, а саме на те, що швидкість руху транспортного засобу позивача була зафіксована ще до в`їзду в с. Микуличі, інспектор 2 роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки, УПП в Київській області Луценко М. В. виніс постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 255 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України.

Стверджує, що позивачу не було надано жодних доказів його вини, екіпаж ПП знаходився одразу на в`їзді в с. Микуличі, фіксація правопорушень велась інспектором 2 роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Київській області ДПП Луценко М. В. не в автоматичному режимі, при цьому

вимірювач швидкості "TruCAM" знаходився у інспектора в руках (був рухомим під час фіксації швидкості, а не на штативі (статичний).

Зазначає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача та не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що відповідачем було зафіксовано швидкість руху автомобіля на дорозі, яка знаходиться за межами населеного пункту та по якій була дозволена швидкість руху до 90 км/год., а в постанові зазначено, що швидкість руху зафіксована на дорозі, яка знаходилась в межах населеного пункту.

Вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі.

Стверджує, що оскільки, постанова була винесена патрульним «на місці», позивач не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серія ЕАк № 2120540 від 17.02.2020 р., винесену інспектором 2 роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки, УПП в Київській області Луценко М.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За змістом позовної заяви просить справу розглядати без його участі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно відзиву, поданого представником відповідача, просить справу розглядати у його відсутність та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Пояснюють, що відповідно до Постанови, 17.02.2020 о 11 год. 22 хв. водій, ОСОБА_1 , керував автомобілем Volksvagen Transporter, н.з. НОМЕР_1 , на 39 км автомобільної дороги М 07 в населеному пункті Микуличі, позначеному дорожнім знаком 5.45 зі швидкістю 88 км/год та перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 38 км/год (швидкість руху вимірювалась спецприладом TruCAM ТС001135), чим порушив вимоги пункту 12.4) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306. Внаслідок чого Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 17 лютого 2020 інспектором 2 роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки, УПП в Київській області Луценко М. В., винесено постанову, серії ЕАк № 2120540 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративнї відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови, 17 лютого 2020 року о 11:22:36 годин на автодорозі М07, 39 км "Київ-Ковель", ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Volksvagen Transporter", номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 88 км/год., перевищивши обмеження швидкості руху на 38 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Сума штрафу склала 255 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1,2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним, станом транспортного засоебу і не відволікатися від керування цим засобом, у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті (пункт 2.4. а) ПДР).

Ч.1.ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LТІ 20/20 № ТС001135 та підтверджується роздрукованими фото з пристрою.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LT1, США) застосував алгоритм шифрування ARS з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки -«Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruСАМ», який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology. Inc., яка є виробником TruСАМ, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-M1/1-2903-2012.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111928, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 р. та чинного до 25.09.2019 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTJ 20/20 є придатним до застосування.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.), не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу TruCAM також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Крім того, позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості TruCAM та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі № 359/9278/18 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 у справі № 857/874/19.

Крім того, щодо посилання позивача на те, що вимірювач швидкості TruCAM не був змонтований на узбіччі, а знаходився в руках інспектора, слід зазначити, що згідно керівництва по експлуатації вимірювач ТruСАМ можна використовувати у ручному режимі.

Відповідно до п. 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках, відоповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами; на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 є неактуальним та запізненим, так як дане рішення стосувалося діяльності Державтоінспекції та приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи за аналогічними посиланнями позивача, Верховний суд у рішенні від 15.03.2018, справа № 554/5558/16-а зробив наступний висновок, який полягає в тому, що «скаржником неправильно розуміються поняття "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення" з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", оскільки словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Тоді як поняття "на місці вчинення правопорушення", визначене у статті 258 КУпАП, тлумачиться Судом не на користь позивача».

На підставі вищевикладеного, враховуючи письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Копії рішення направити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк