Справа № 160/2692/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року Справа № 160/2692/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання наказу №238 від 10.02.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в частині звільнення позивача, з яким ознайомлено 25.02.2020 року, з посади старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області на підставі статті 19 дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції - незаконним та скасувати його;
- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити негайно на службі на посаді старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу (а.с. 1-13).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 позовну заяву у справі №160/2692/20 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 15). На виконання ухвали суду представником позивача усунуті виявлені недоліки позовної заяви та надано уточнений адміністративний позов про:
- визнання наказу №238 від 10.02.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в частині звільнення позивача ОСОБА_1 , з яким ознайомлено 25.02.2020 року, з посади старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області на підставі статті 19 дисциплінарного статуту національної поліції України в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції - незаконним та скасувати його;
- скасування наказу № 76 о/с від 10.03.202 року по особовому складу частині звільнення позивача з 11.03.2020, з Витягом якого було ознайомлено позивача;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області поновити негайно на службі на посаді старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу (а.с. 16-31).
В обґрунтування позову зазначено, що позивач працював старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції. 25.02.2020 позивача викликано до відділу кадрового забезпечення та оголошено наказ №238 від 10.02.2020 року, відповідно до якого до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Відповідно до зазначеного наказу, підставою для звільнення є порушення службової дисципліни, не дотримання вимог п.1, 2 частини 1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1,1 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, своїх посадових інструкцій, що виразилося у невиконанні службових обов`язків у позаслужбовий час 04.09.2019 без відповідних правових підстав, не повідомленні про це безпосереднього керівництва, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, вчиненні дій, не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського. Позивачу повідомили, що підставою для призначення службового розслідування були скарги громадян. При цьому позивач зазначає, що з висновком службового розслідування його не ознайомлювали, безпосередні підстави для звільнення йому не повідомлені, а також про те, що було порушено право позивача на захист та не надано можливість надати докази відсутності підстав для його звільнення, та, відповідно, відсутність в його діях дисциплінарного проступку. На підставі викладеного позивач вважає наказ №238 від 10.02.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області», в частині його звільнення, та наказ №76 о/с від 10.03.2020 року по особовому складу, в частині звільнення позивача з 11.03.2020 року, протиправними та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 22.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
19.05.2020 року представником відповідача до суду подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Ухвалою суду від 28.05.2020 у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, при розгляді справи, виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №4898 від 23.12.2019 року призначено службове розслідування за фактом можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 та окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції.
Висновком службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 та окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції, складеного Дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області у складі: голови - т.в.о. начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5 ; членів дисциплінарної комісії - т.в.о. заступника начальника УКЗ - начальника ВІОС ГУНП майора поліції ОСОБА_6 , старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_7 , старшого оперуповноваженого організаційно-методичного відділу УКР ГУНП капітана поліції ОСОБА_8 та старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_9 , та затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області, полковником поліції ОСОБА_10 , було встановлено, серед іншого, наступі обставини: 04.09.2019 р. близько 23:00 капітан поліції ОСОБА_2 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та невстановленими службовим розслідуванням особами, з власної ініціативи прибули у двір багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , де під приводом проведення перевірки інформації щодо причетності ОСОБА_4 до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, без складання жодних процесуальних документів, із застосуванням фізичного і психологічного тиску на неї, а також до її чоловіка та неповнолітнього ОСОБА_11 , утримували їх без законних на те підстав, через що останні змушені були залишатися поряд із зазначеними поліцейськими, тобто фактично були затримані ними. При цьому, про можливу причетність зазначених осіб до незаконного обігу наркотичних засобів капітан поліції ОСОБА_2 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 до чергової частини Марганецького ВП або керівництву цього ж підрозділу поліції не доповідали та жодних вказівок із цього приводу не отримували. Надалі, поліцейські ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , без складання жодних процесуальних документів, із застосуванням фізичного і психологічного тиску до зазначених осіб, вилучили у ОСОБА_4 автомобіль «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 , яким вона користувалась, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, страховий поліс на цей автомобіль, грошові кошти у сумі 300 доларів США і 9 000 гривень, та ланцюжок із хрестиком із дорогоцінного металу, які також належали останній.
Зазначені обставини знайшли своє відображення, зокрема, в поясненнях громадян, копії яких містяться у матеріалах справи, а саме: ОСОБА_11 (а.с. 101, 102), ОСОБА_12 (а.с. 103, 104), ОСОБА_13 (а.с. 105, 106), ОСОБА_14 (а.с. 108, 109), ОСОБА_15 (а.с. 110, 111), ОСОБА_16 (а.с. 127, 128), ОСОБА_17 (а.с. 129, 130), ОСОБА_18 (а.с.131, 132), ОСОБА_19 (а.с. 135, 136).
Крім того, довідкою від 05.02.2020 р. №49.2/1205 від начальника Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_14 підтверджено, що в Марганецькому ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за наявними обліками ІПНП та «ЦУНАМІ» у період з 01.05.2019 року по 01.10.2019 року не зареєстровані факти реєстрації заяв та повідомлень відносно гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а також події пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин за адресою: м. Марганець, вул. Кленова (40 років Жовтня) буд. 12, а також за участю, або з використанням автомобілю ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 141).
Також, довідкою від 05.02.2020 №49.2/1206 за підписом ОСОБА_20 повідомлено, що до Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація за період 01.05.2019 року по 01.10.2019 року про факт кримінального та адміністративного правопорушення за участю громадянки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а також про події пов`язані з обігом наркотичних засобів за адресою: вул. Кленова, 12 (40 років Жовтня) у м. Марганець та за участю або використання автомобілю ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 не надходили (а.с. 142).
Довідкою від 05.02.2020р. №49.2/1204 начальника СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Колпак О.В. повідомлено, що у провадженні СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відсутні кримінальні провадження, розпочаті за фактами вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 або ОСОБА_11 , також відсутні кримінальні провадження, де вказані особи є заявниками чи потерпілими (а.с. 143).
Таким чином, події за участі ОСОБА_1 , зафіксовані у висновку службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 та окремих поліцейських цього ж підрозділу поліції, складеного Дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області та затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області, полковником поліції Огурченко В.Г., підтверджені належними та допустимими доказами.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580).
Як визначено у ч.1 ст.1 вказаного Закону, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
За змістом частини 1 статті 64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Отже, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Таким чином, суд вважає, що порушення позивачем вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного Статуту, Присяги поліцейського та Правил етичної поведінки поліцейських знайшли своє підтвердження у Висновку службового розслідування, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до ч. 1 ст. 1 якого, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до вимог п.1, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, що визначено у частині 3 статті 11 Закону №580.
Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до п.1 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Суд зауважує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
Аналогічні висновки містять в постановах Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №805/623/16-а, від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 22.03.2019 у справі №804/676/18, від 22.11.2019 у справі №826/6107/18, від 31.03.2020 у справі №806/2492/16.
Суд оцінює обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення в аспекті співмірності тяжкості вчиненого позивачем проступку та передбачених частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту видів дисциплінарного стягнення.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі № 816/604/17.
Обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції є найсуворішим і у цьому випадку було обов`язком ГУНП в Дніпропетровській області врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків, рівень кваліфікації.
На думку суду, позивач вчинив дії, що підпадають під визначення дисциплінарного проступку і суд не має обґрунтованих підстав уважати, що за встановлених в цій справі обставин відповідач не виконав свого обов`язку щодо врахування, зокрема, тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, попередньої поведінки позивача, його ставлення до виконання посадових обов`язків, рівня кваліфікації, а отже, суд вважає наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 10.02.2020 року №238 законним та обґрунтованим.
Доводи позивача відносно порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Частинами 1, 2, 3, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, зокрема, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно з п.1 розділу II Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень ч. 2, 3, 4, 5 розділу IV Порядку поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Твердження ОСОБА_1 про те, що його не повідомлено про факт проведення службового розслідування спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема власноруч написаними поясненнями від 24.12.2019 та 21.01.2020, які у нього відібрані старшим інспектором з особливих доручень ВІОС УКЗ ГУНП майором поліції ОСОБА_7 під час проведення службового розслідування на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області «Про організацію проведення службового розслідування» від 23.12.2019 №4898.
Відносно не ознайомлення позивача з висновками службового розслідування, суд встановив наступне.
За приписами Дисциплінарного статуту та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України не передбачено обов`язкове ознайомлення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, з висновком службового розслідування.
При цьому, п.6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України передбачені права особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, стосовно якої проводиться службове розслідування, зокрема, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.
Таким чином, не ознайомлення позивача з висновком службового розслідування не перешкоджає застосуванню дисциплінарного стягнення до нього.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №805/4260/16-а.
Крім того, у вищезазначених поясненнях позивача від 24.12.2019 та 21.01.2020 року стоїть підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його зі змістом ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Також суд звертає увагу, що позивачу надано право на захист, передбачене статтею 18 Дисциплінарного статуту, що полягає в можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій, та позивач скористався ним, надавши письмові пояснення 24.12.2019 року та 21.01.2020 року.
За приписами ч.1, 2 ст.21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Висновок за результатами службового розслідування відносно ОСОБА_1 затверджений начальником ГУНП 08.02.2020 року, а отже, днем виявлення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 є, відповідно, 08.02.2020 року.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи дату наказу ГУНП в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП» від 10.02.2020 року №238, суд встановив відсутність порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування та строків застосування дисциплінарного стягнення.
Відносно оскарження позивачем наказу від 10.03.2020 року №76 о/с в частині звільнення позивача з 11.03.2020 року із служби в поліції суд встановив.
За змістом п.6 ч.1 ст.77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Судом встановлено, що наказом ГУНП в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП» від 10.02.2020 року №238 на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.
З урахуванням наведених обставин справи, суд не вбачає підстав для скасування наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 10.03.2020 року №76 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 11.03.2020 року.
Щодо посилань позивача на звільнення в період його тимчасової непрацездатності, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Частиною 3 статті 40 КЗпП України закріплено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.
На підтвердження звільнення позивача у період його тимчасової непрацездатності до позову надана Довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №6 від 10.03.2020 року, в якій зазначено період перебування у стаціонарі з 11.02.2020 року по 10.03.2020 року та датою «приступити до роботи (служби)» - 11.03.2020 року.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.03.2020 року №76 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 11.03.2020 року, тобто, після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності.
Позивачем та його представником не надано суду інших доказів перебування позивача на лікуванні 11.03.2020 року, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про законність наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 10.03.2020 року №76 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції з 11.03.2020 року.
З огляду на наведені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення на службі, нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 10.03.2020 року №76 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції з 11.03.2020 року, а тому також не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та речового забезпечення, - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей визначених абзацом 2 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова