Справа № 946/4053/20
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/4053/20
Провадження № 2-а/946/112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області сержанта поліції Юзвишина Ігоря Анатолійовича, Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАМ № 2643729 від 06.06.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.06.2020 року інспектором Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Юзвишиним Ігорем Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2643729, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Як зазначено в постанові 06.06.2020 року о 12 годині 57 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем HUNDAI SANATA FE д/н НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів перед пішохідним переходом поза населеним пунктом, чим порушив п. 14.6. (в) Правил дорожнього руху України порушення правил обгону, обгін на пішохідному переході.

Разом з тим, як зазначено позивачем в позові зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню оскільки в даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, а саме 06.06.2020 року біля 13 години 00 хвилин на 320 кілометрі автодороги М 12 позивача зупинив поліцейський та звинуватив його в тому, що він перетнув суцільну лінію розмітки, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Та поліцейський зазначив, що правопорушення зафіксовано на відеокамеру, яка в нього є. Водночас у позивача наявний власний відеозапис розмови з поліцейським, на якому чітко зафіксовано, що відповідач зазначає про порушення ч. 1 ст.122 КУпА та говорить про адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Не погодившись із зазначеним правопорушення позивач попросив надати йому докази правопорушення, поліцейський попросив почекати та потім повідомив, що номерного знаку автомобіля позивача не видно на відеозаписі тому побажав позивачу щасливої догори. Будь яких постанов відносно позивача ніхто не виносив та позивачу не вручав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач інспектор Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області сержанта поліції Юзвишин Ігор Анатолійович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, яким поросив справу розглянути за відсутності представника відповідача та в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 06.06.2020 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HUNDAI SANATA FE д/н НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів перед пішохідним переходом поза населеним пунктом, чим порушив п. 14.6. (в) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Більш того, сам факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП позивач не заперечує, а лише вказує на порушення норм процесуального права. А також, з наданого позивачем відеозапису вбачається, що він був присутнім при розгляді справи на місці вчинення адміністративного правопорушення і йому роз`яснювалися його права.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 06.06.2020 року інспектором Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Юзвишиним Ігорем Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2643729, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.06.2020 року вбачається що, ОСОБА_1 , 06.06.2020 року о 12 годині 57 хвилин керуючи транспортним засобом HUNDAI SANATA FE д/н НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів перед пішохідним переходом поза населеним пунктом, чим порушив п. 14.6. (в) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 14.6. (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), обгін заборонено, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача від 06.06.2020 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис та на адресу суду відеозапис або відповідні фото, що фіксують вчинене правопорушення надані не були.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі № 357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2643729 від 06.06.2020 року за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з Головного управління національної поліції в Хмельницькій області підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 01.07.19997 року, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області сержанта поліції Юзвишина Ігоря Анатолійовича (31501, Хмельницька область, смт. Летичів, вул. Івана Франка, 20), Головного управління національної поліції в Хмельницькій області (29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2643729 від 06.06.2020 року винесену відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП- закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Хмельницькій області (29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 01.07.19997 року, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 15 жовтня 2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус