Справа № 280/481/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

15 жовтня 2020 року

м. Київ

справа №280/481/20

провадження №К/9901/24435/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 280/481/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання протиправною та скасування постанови,

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (правонаступником якої є Національний банк України) від 17.12.2019 № 1115/1816/15-4/15-П.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 12.05.2020, яке Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 18.08.2020 залишив без змін, відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» в позові.

Не погодившись з такими судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» подало касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанцій та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Дослідивши зміст касаційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

За змістом пункту третього частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Водночас за правилами пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

А згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Заявник, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, покликається на те, що:

1) суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржені рішення, не взяли до уваги, що ані Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ані Порядком надання звітності фінансовими компаніями, фінансовими установами не передбачений обов`язок з подання звітності про укладені договори фінансовими компаніями, за якими позичальники прострочили виконання зобов`язань, тому в Нацкомфінпослуг немає повноважень витребувати звітність, яка містила б таку інформацію, а отже вказана вимога Нацкомфінпослуг, на думку скаржника, є протиправною;

2) суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статті 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до правовідносин, що виникли, оскільки скерування відповідачем вимоги щодо витребування інформації за встановленою формою (Додаток № 1) не може розглядатися як реалізація Нацкомфінпослуг пруденційного нагляду;

3) суди не дослідили того, що ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» було позбавлене обов`язку та можливості розглянути Вимогу від 26.09.2019 № 21295/15-8 по суті та задовольнити її з огляду на те, що вона підписана особою, яка не уповноважена діяти згідно із законом від імені відповідача.

Одночасно скаржник зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові не викладав висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Отже, аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи вказують на наявність у цій ситуації підстав для відкриття касаційного провадження, наведених у пункті 3 та абзаці першому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки Верховний Суд ще не викладав висновку щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, а також наявне обґрунтування стосовно неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та викладена аргументація щодо того, що суд не дослідив зібрані у справі докази.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пункту 3 та абзацу першого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Керуючись положеннями пункту 3 та абзацу першого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 280/481/20.

2. Витребувати із Запорізького окружного адміністративного суду справу № 280/481/20.

3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

4. Установити для подання відзиву на касаційну скаргу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб