Справа № 140/2508/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2508/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача Іванчук Т.Й.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 09.03.1993 зареєстрований як фізична особа - підприємець (далі - ФОП), основним видом його діяльності є роздрібна реалізація пального, та позивачу на праві власності належить АЗС, яка розташована по АДРЕСА_1 .

27.01.2020 працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці АЗС по АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 27.01.2020.

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 9 Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 408 (далі - Порядок № 408), абзацу другого пункту 22 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу ХХ «Перехідні положення», підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212, підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212, підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України (далі - ПК України), зокрема, відповідно до даних АІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 станом на 27.01.2020 не зареєстрований в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового, не зареєстровано акцизні склади в підсистемі «Відомості про акцизні склади».

12.02.2020, на підставі вказаного акту перевірки, ГУ ДПС прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосувало штрафні санкції в сумі 1000000,00 грн.

Позивач не погоджується із вказаним податковим повідомленням-рішенням, зокрема, з тих підстав, що вина у його діях відсутня, як і самого правопорушення немає, позаяк на виконання вимог Порядку № 408 позивач подав в електронному вигляді заяву про реєстрацію платником податку та про реєстрацію в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового акцизних складів, зокрема, 31.05.2019 вперше, 09.08.2019 - повторно, та отримав підтвердження, що заява була прийнята.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 12.02.2020 № .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання (а. с. 40).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 25.03.2020 № 1428/03-20-08-02-07 (а. с. 44-45) представник відповідача Ярошик Т.В. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту фактичної перевірки, якою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 02.07.2019 по 27.01.2020 не забезпечив подання заяви про реєстрацію платником акцизного податку з реалізації пального та акцизного складу, з якого у даний період здійснювалася реалізація пального (в кількості 7526,25 літрів на суму 207119,65 грн.).

06.04.2020 до суду надійшла від позивача відповідь на відзив (а. с. 57-58), а 10.04.2020 - від представника відповідача заперечення (а. с. 61-62), у яких учасники справи висловили доводи, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та відзиві.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 11:30 03.06.2020 (а. с. 71), а в подальшому у судових засіданнях були оголошені перерви до 14:30 15.06.2020, 12:00 02.07.2020, 11:00 14.07.2020, 11:00 03.09.2020, 11:00 30.09.2020.

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача Іванчук Т.Й. позов підтримала з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить його задовольнити.

Представник відповідача Ярошик Т.В. у тих же судових засіданнях позов заперечив та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП, основним видом діяльності якого є «47.30 роздрібна торгівля пальним», перебуває на обліку платником податку, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 12.08.2015 (а. с. 88), довідкою про взяття на облік платника податків від 26.11.2007 № 429 (а. с. 87), та має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним серії АС, реєстраційний номер 1900112, видану ГУ ДФС у Волинській області терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024 на місце торгівлі: АДРЕСА_1 , АЗС (а. с. 89).

27.01.2020, на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2020 № 232 «Про проведення фактичної перевірки» (а. с. 175), працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці АЗС, розташованої по вул. Шкільна 2А, в с. Павлівка Іваничівського району, про що складено акт від 28.01.2020 № 03/19/32-05/ НОМЕР_1 (а. с. 63-64).

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 9 Порядку № 408, абзацу другого пункту 22 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу ХХ «Перехідні положення», підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212, підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212, підпункту 212.1.1 пункту 212.1 статті 212 ПК України. Так, відповідно до даних АІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 станом на 27.01.2020 не зареєстрований в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового, не зареєстровано акцизні склади в підсистемі «Відомості про акцизні склади». Згідно з даними звіту з фіскальної пам`яті за період з 02.07.2019 по 27.01.2020 здійснено реалізацію пального в кількості 7526,25 літрів на суму 207119,65 грн.

Під час проведення перевірки у представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 були відібрані письмові пояснення від 27.01.2020, у яких ОСОБА_2 вказала, що реєстрацію платника акцизного податку та реєстрацію акцизного складу проводили двічі, в травні 2019 року - було не прийнято, з 09.08.2019 провели вдруге, та надійшла квитанція про прийняття заяви. В зв`язку із тим, що в квитанції було вказано про прийняття заяви, то зрозуміла, що реєстрація провелася (а. с. 176).

31.01.2020 до ГУ ДПС у Волинській області від ФОП ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на акт фактичної перевірки (а. с. 11).

Листом від 11.02.2020 № 1178/ФОП/03-20-32-03-11 ГУ ДПС у Волинській області повідомило позивача про те, що висновки акту фактичної перевірки не підлягають скасуванню, а заперечення на акт перевірки є таким, що не підлягає задоволенню (а. с. 13-14).

12.02.2020 ГУ ДПС у Волинській області, на підставі акту фактичної перевірки від 28.01.2020 № 03/19/32-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким відповідно до пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК України застосовані штрафні (фінансові) санкції за платежем «акцизний податок на пальне» в сумі 1000000,00 грн. (а. с. 7). Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку оскаржене не було.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Абзацом другим пункту 22 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 408 суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 р., зобов`язані до 1 липня 2019 р. зареєструватися як платники акцизного податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 408 платники акцизного податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад реєструється виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Без реєстрації акцизного складу забороняється здійснення реалізації пального або отримання і реалізація спирту етилового на такому складі.

Пунктом 6 Порядку № 408 визначено, що реєстрація платника акцизного податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочих дні до початку ввезення на митну територію України або до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (далі - заява), форма якої затверджується Мінфіном. На підставі заяви, що подається для реєстрації особи як платника акцизного податку, здійснюється одночасно реєстрація акцизних складів такого платника. У разі введення в експлуатацію нових акцизних складів після реєстрації особи як платника акцизного податку платник акцизного податку - розпорядник акцизного складу подає заяву з відміткою про реєстрацію акцизного складу. Заява складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків з використанням засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг. На заяву накладається кваліфікований електронний підпис керівника юридичної особи або уповноваженої особи, фізичної особи - підприємця або її представника. Датою і часом подання заяви до контролюючого органу є дата і час, зазначені у квитанції про доставку заяви (перша квитанція). У заяві зазначається інформація про всі наявні у розпорядника акцизного складу та введені в експлуатацію акцизні склади із зазначенням кодів адміністративно-територіальних одиниць згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України. Щодо кожного акцизного складу в заяві зазначається ідентифікатор об`єкта оподаткування, про який надіслано повідомлення відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Кодексу.

За правилами пункту 9 Порядку № 408 датою реєстрації платника акцизного податку / акцизного складу є дата включення його до реєстру платників, але не раніше ніж 1 липня 2019 року.

Відповідно до пункту 128-1.2 статті 128 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Разом з тим, абзацом другим пункту 25 підрозділу 5 «Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що норми пункту 128-1.2 статті 128-1 застосовуються з 1 жовтня 2019 року, а норми пункту 128-1.3 статті 128-1 - з 1 січня 2020 року (крім штрафних санкцій за неподання електронних документів з акцизних складів, на яких розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, та з акцизних складів, розпорядники яких до 1 липня 2019 року не підпадали під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Отже, суб`єкти господарювання зобов`язані були до 01.07.2019 зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 01.01.2019, а відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 1000000 грн., починаючи з 01.10.2019. При цьому, необхідною умовою застосування до платника податків штрафних санкцій на підставі пункту 128-1.2 статті 128 ПК України є наявність вини платника податків у відсутності реєстрації акцизного складу у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Судом встановлено, що 31.05.2020 ФОП ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку в електронній формі подав заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (а. с. 16). При цьому, з пояснень позивача від 22.06.2020 вбачається, що квитанція № 2 ним отримана не була, а в скріншоті в кабінет платника надійшла інформація, що заява не прийнята (а. с. 136).

При цьому, у цих же поясненнях позивач стверджує, що протягом травня - липня 2019 року в телефонному режимі консультувався з працівниками ГУ ДПС у Волинській області щодо неприйняття заяви, на що отримував відповідь, що програма нова і погано працює (а. с. 136). Вказані пояснення підтверджуються роздруківкою телефонних розмов (а. с. 158-160), показаннями свідка ОСОБА_2 . Крім того, допитана 14.07.2020 в судовому засіданні під присягою як свідок ОСОБА_3 - начальник відділу адміністрування акцизного податку ГУ ДПС у Волинській області підтвердила, що ОСОБА_2 до 01.07.2019 дійсно телефонувала до ГУ ДПС у Волинській області щодо питання реєстрації акцизного складу, та у травні дійсно виникали проблеми щодо реєстрації платників акцизного податку та акцизних складів.

В подальшому, як вбачається із письмових пояснень позивача (а. с. 136-137), 09.08.2019 позивач повторно відправив вказану заяву, на що отримав повідомлення, що звіт доставлено в поштову скриньку ДПС, та квитанцію № 1, при цьому, квитанція № 2 позивачу не надійшла, проте в скріншоті отримав інформацію, що заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів прийнято, травень 2019 р., створений 09.08.2019. Крім того, позивач на підтвердження вказаних обставин надав витяг з особистого кабінету платника (а. с. 138-142).

В той же час, представник відповідача надав суду копію квитанції № 2 від 09.08.2019, з якої вбачається, що заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів не прийнято, у пункті 5 «відомості про акцизні склади» заяви не заповнена інформація про «Початок періоду дії договору на право власності або користування приміщенням/територією» (а. с. 121). Проте, доказів отримання вказаної квитанції позивачем суду не надано.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30287 (далі - Порядок № 557), у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа; перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Згідно із пунктами 8 - 11 розділу ІІ Порядку № 557 перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі. Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом. Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція. Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції). На другу квитанцію накладається печатка відповідного контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі. У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що саме друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа.

Проте, доказів отримання позивачем квитанції № 2 від 09.08.2019 про неприйняття заяви (а. с. 121) відповідач суду не надав, тоді як позивач заперечив отримання вказаної квитанції та надав витяг з особистого кабінету платника про реєстрацію спірної заяви (а. с. 138-142).

Крім того, суд звертає увагу, що вказані у квитанції № 2 від 09.08.2019 причини неприйняття заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (а саме, у пункті 5 «відомості про акцизні склади» заяви не заповнена інформація про «Початок періоду дії договору на право власності або користування приміщенням/територією») (а. с. 121) не можуть бути визнані такими, що відповідають вимогам законодавства, оскільки у пункті 5 вказаної заяви позивач у графах 7 - 9 відобразив відомості про акцизний склад АЗС, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва від 30.08.2002 № 5 (а. с. 16), тому графи 10, 11 «Початок періоду дії договору на право користування приміщенням/територією» взагалі не підлягала заповненню, про що позивач зробив відповідну відмітку.

При вирішенні даного спору суд враховує, що надані під час судового розгляду справи письмові пояснення позивача та усні пояснення його представника щодо обставин подання заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів є послідовними, узгоджуються із письмовими поясненнями від 27.01.2020, відібраними під час перевірки (а. с. 176), та запереченням на акт фактичної перевірки (а. с. 11), підстави ставити їх під сумнів у суду відсутні. Отже, суд виходить з того, що позивач, у зв`язку із отриманням повідомлення в особистому кабінеті платника податків, був переконаний, що реєстрація платником акцизного податку та реєстрація акцизного складу до проведення фактичної перевірки була здійснена.

Крім того, лише 23.07.2019 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 19.06.2019 № 262, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.07.2019 за № 753/33724, яким було затверджено форму № 1-АКПС заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів.

Суд наголошує, що відсутність реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального, що має місце не з вини платника податків, виключає застосування до платника податків штрафних санкцій на підставі пункту 128-1.2 статті 128 ПК України.

На думку суду, оскільки позивач вчиняв активні дії щодо подання заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів, повідомляв працівників контролюючого органу про наявні проблеми щодо прийняття вказаної заяви, був переконаний, що таку заяву все ж було зареєстровано до проведення фактичної перевірки, тому відсутні підстави вважати, що виявлене під час фактичної перевірки порушення у вигляді відсутності реєстрації акцизного складу мало місце саме з вини позивача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не прийняте відповідачем з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, є необґрунтованим, порушує принципи добросовісності, розсудливості та пропорційності. При цьому, суд враховує, що позивач легально здійснює господарську діяльність, має діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (а. с. 89), розрахункові операції на РРО веде із застосуванням КОРО (а. с. 90-93), подає декларації акцизного податку, зокрема, суду надані копії вказаних декларацій за серпень 2019 року - січень 2020 року, які прийняті контролюючим органом (а. с. 98-115), а застосування штрафних санкцій в розмірі 1000000,00 грн. за наявності формального порушення у вигляді відсутності на момент проведення фактичної перевірки реєстрації акцизного складу явно порушує принцип пропорційності.

Додатково суд звертає увагу, що на підставі вказаного вище акту фактичної перевірки від 28.01.2020 № 03/19/32-05/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 12.02.2020 № про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 207119,65 грн. за здійснення з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку, яке було оскаржене у судовому порядку. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі № 140/2495/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено, визнано дії відповідача протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 12.02.2020 № про застосування відносно ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у сумі 207119,65 грн. (а. с. 179-181).

Відтак, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 10000,00 грн., сплачений платіжним дорученням від 28.02.2020 № 04 (а. с. 6, 39).

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 12 лютого 2020 року № .

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 10000 гривень 00 копійок (десять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 12 жовтня 2020 року