Справа № 760/15800/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Степанюка А.Г. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України та Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії посадових осіб Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України, а саме: висунення вимоги пройти медичний огляд і направлення останнього на медичний огляд.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що обставина керування позивачем транспортним засобом безпосередньо перед направленням на медичний огляд є недоведеною, а встановлені у постанові Соломянського районного суду м.Києва від 16 квітня 2018 року у справі № 760/2359/10 обставини не є преюдиційним фактом. Також позивач вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на положення ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, які звільняють від доказування на підставі судових рішень у господарській, цивільній або адміністративній справі, а не у справі про адміністративне правопорушення.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України та Департаменту патрульної поліції України до суду не надходив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 січня 2018 року в 00 год. 10 хв. інспектором Управління патрульної поліції м. Києва роти №5 батальйону № 3 полку №1 з ОПБ лейтенантом поліції Костюком Р.М. складено направлення на огляд позивача з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

У направлені зазначено, що особу встановлено на підставі посвідчення водія серія НОМЕР_1 , виданого Центром 8046 15 липня 2017 року, особа направляється для проходження огляду до КМНКЛ "Соціотерапія", за адресою: м. Київ, пр-т. Визволителів, 6.

Серед ознак алкогольного сп`яніння вказано: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова.

Не погоджуючись із діями посадових осіб Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України щодо направлення на медичний огляд , ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження неправомірності дій інспектора Управління патрульної поліції м. Києва роти №5 батальйону №3 полку № 1 з ОПБ лейтенанта поліції Костюка Р.М. під час висунення вимоги пройти медичний огляд і направлення на медичний огляд.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 розділу І наказу Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Наказ №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 розділу І Наказу № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 7 розділу І Наказу № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Колегія суддів зауважує, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на обґрунтовану вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Судом першої інстанції зазначає, що наданим відеозаписом зі службової камери поліцейського, підтверджується проведення 21 січня 2018 року огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - "драгер", яке відбувалось за участю двох свідків з роз`ясненням порядку застосування "драгера". Спроби ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - "драгер" виявилися безрезультатними. У зв`язку з чим інспектором патрульної поліції було складено направлення на огляд позивача з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20 січня 2018 року.

Скаржник вказує на протиправність дій посадових осіб національної поліції, з огляду на те, що він не керував транспортним засобом, тобто не був водієм в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2018 року, у справі № 760/2359/18 (провадження № 3-1784/18) про адміністративне правопорушення визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою суду від 16 квітня 2018 року встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, який від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, про що свідчить запис лікаря-нарколога КМ НКЛ " Соціотерапія", зроблений на бланку направлення інспектора УПП у м. Києві на огляд водія транспортного засобу 20 січня 2018 року о 00 год.35 хв.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено підстави звільнення від доказування на підставі судових рішень у господарській, цивільній або адміністративній справі, а не у справі про адміністративне правопорушення, а встановлені постановою суду від 16 квітня 2018 року вважає такими, що не є преюдиційними в цій справі.

Статтею 78 КАС України визначено підстави звільнення від доказування.

За змістом частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що суд першої інстанції помилково застосував положення ч.4 ст. 78 КАС України, однак наведене не свідчать про наявність обов`язкових підстав для скасування судового рішення внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, визначених ч. 3 ст. 317 КАС України .

Разом з тим, ч. 6 ст. 78 КАС України містить припис про обов`язковість врахування адміністративним судом, зокрема постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою.

З матеріалів справи вбачається, що фактичні обставини, які були підставою для вчинення оскаржуваних дій посадовими особами Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України щодо направлення позивача на медичний огляд та складення протоколу, та в подальшому визнання винним із застосування до позивача адміністративного стягнення, одні і ті ж. Постановою суду від 16 квітня 2018 року у справі № 760/2359/18 встановлено наявність у діях ОСОБА_1 складу аміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Колегія суддів вважає, що встановлені судовими рішеннями факти щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння 19 січня 2018 року не потребують повторного доказування.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що інспектором патрульної поліції було складено направлення на огляд позивача з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав, визначених Наказом № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 268, 272, 287, 308, 310, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Г. Степанюк

Є.В. Чаку