Справа № 640/23951/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 жовтня 2020 року м. Київ № 640/23951/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ"
доНаціонального агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів
треті особи1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло", 2) Приватне підприємство "Гарант Енерго М"
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ" (81053, Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. Богдана Пасічника, 1, ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. вул. Бориса Грінченка, 1, ), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ), Приватне підприємство "Гарант Енерго М" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, 22, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у незабезпеченні збереження активів Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ", на які накладено арешт, та їх економічної вартості, не досягненні основної мети управління;

- зобов`язати відповідача повернути з управління активи Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ", на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачу передавати для реалізації або в управління нерухоме та рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Як на обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивач посилається на те, що позивач є власником єдиного майнового комплексу Новороздільської ТЕЦ. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 760/14541/18) на майно ТОВ «Енергія-Новояворівськ», у тому числі на майно єдиного майнового комплексу ТЕЦ, накладено арешт та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління.

Як зазначає заявник, відповідач вже двічі обирав управителем арештованого майнового комплексу ТЕЦ осіб, які не відповідають кваліфікаційним критеріям, не мають досвіду здійснення діяльності з виробництва теплової енергії, що зумовило незабезпечення ефективного управління арештованим майном. Зазначені неправомірні дії з неналежного управління призвели до пошкодження та зменшення вартості арештованого обладнання, нездійсненні контролю за ефективністю управління активами, а також неефективність самого управління, що проявляється у зриві опалювальних сезонів.

Зазначені обставини невжиття заходів забезпечення позову, на думку позивача, може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає мети застосування інституту забезпечення позову.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 по справі № 640/9167/19.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд повинен проаналізувати та оцінити доводи заявника щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення. Суд звертає увагу заявника, що такі ознаки не мають окреслених меж, тоді як вони повинні свідчити про таку протиправність поза обґрунтованим сумнівом.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, відповідно до Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», саме і наділено повноваженням на вчинення таких дій.

При цьому ефективність управління активами відповідачем, в тому числі діяльність щодо забезпечення збереження активів та їх економічної вартості, є оціночним поняттям та підлягає ретельному дослідженню та доведенню під час розгляду цієї справин.

Таким чином, зазначені позивачем доводи не підтверджують очевидну протиправність рішення відповідача, а тому така протиправність може бути встановлена судом лише під час розгляду справи по суті.

Суд також не вважає, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. З урахуванням наведеного, керуючись статтями 150-154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ" у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Суддя О.П. Огурцов