Справа № 308/6799/18
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6799/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Парова І.

за участі представника позивача - Василечко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданого в особі уповноваженого представника Василечко Анатолія Васильовича до Закарпатської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил,-

встановив:

ОСОБА_2 в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким В.А., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_4 перевищив термін тимчасового ввезення транспортного засобу марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 більше ніж на 10 діб.

Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що позивачем надано докази на підтвердження того, що автомобіль у період з 10.11.2017 року по 03.05.2018 року перебував на ремонті у спеціалізованого субєкта господарювання, що виключає відповідальність позивача за порушення строків тимчасового ввезення транспортного засобу. Вказує на те, що поломка автомобіля виключала можливість його пересування.

Представник позивача вказує на те, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу ОСОБА_5 більше ніж на 1 рік допущено внаслідок дій, що не залежали від його волевиявлення, тобто відбулась поломка транспортного засобу, який внаслідок цього, без ремонту, не був придатний до експлуатації.

Вказує на те, що відповідач не надав належної оцінки доказам позивача, на підтвердження факту поломки транспортного засобу і відсутності умислу на порушення митних правил.

Представник позивача вказує на те, що 04.11.2017 року при проходженні митного контролю на виїзді з України ОСОБА_2 усно повідомив працівника митниці, що автомобіль марки «Nissan» знаходиться на ремонті на території ПП Автостиль - Клас.

Окрім того, представник позивача вказує на те, що 30.05.2018 р. ним , як захисником Кость Я., в інтересах останнього подано до Закарпатської митниці ДФС клопотання про закриття провадження про порушення митних правил № 2118/30500/18. Проте 06.06.2018 р. Закарпатською митницею ДФС в особі заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким В.А. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 2118/30500/18 , де гр. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ч.3 ст. 481 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Як вбачається із змісту постанови вказане клопотання розглянуто , проте у постанові не надано оцінки обставинам викладеним у клопотанні.

Представник позивача з винесенням постанови не згоден, вважає постанову № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.481 МК України, а отже відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови.

З посиланням на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову в справі порушення митних правил № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року та провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.3 ст. 481 МК України закрити.

В судове засідання позивач не зявився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов . В наступне судове засідання після оголошеної в судовому засіданні перерви , представник відповідача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, постанову Закарпатської митниці ДФС підтримує, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

09.07.2018 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов,об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку,що позовні вимоги є необґрунтованими та такими,що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 14.04.2017 року о 15-25 год. гр. Угорщини ОСОБА_4 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, легковий автомобіль марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 в митному режимі «тимчасове ввезення до 01 року».

Як встановлено судом, під час проведення 02.05.2018 року аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних Інспектор та ЄАІС ДФСУ встановлено, що станом на 02.05.2018 року автомобіль марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії 3 НОМЕР_3 вивезеним за межі митної території України не значився.

Отже, громадянин ОСОБА_4 зобовязаний був вивезти автомобіль марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 за межі митної території України у термін до 14.04.2018 року або вчинити інші дії, визначені ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України.

В своєму поясненні гр. Угорщини ОСОБА_4 підтвердив факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки у зв`язку із тим, що був відсутній в Україні з листопада 2017 року та поломкою автомобіля , про що надав довідку № 4 від 26.04.2018 року ПП Автостиль - Клас, згідно якої автомобіль перебуває на ремонті з 10.04.2017 року.

За вказаних обставин головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_7 відносно гр. Угорщини ОСОБА_4 було запроваджено протокол № 2118/30500/18 від 02.05.2018 року про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 481 МК України, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на десять діб.

Судом встановлено, що постановою № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС за наслідками розгляду протоколу № 2118/30500/18 про порушення митних правил від 02.05.2018 року, гр. Угорщини ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 ,00 гривень, а саме за перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на десять діб.

Не погодившись з даною постановою митного органу, гр. Угорщини ОСОБА_4 звернувся в суд з даним позовом.

Стверджуючи, що вказана постанова є протиправною, позивач вказує на перебування автомобіля на ремонті, що не було враховано посадовою особою під час винесення постанови.

На підтвердження факту перебування автомобіля на ремонті, позивач надав довідку за підписом директора ПП Автостиль - Клас від 26.04.2018 року, з якої вбачається, що з 10.04.2017 автомобіль марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 знаходиться на ремонті.

Згідно письмових пояснень директора ПП Автостиль - Клас від 16.05.2018 року адресована Закарпатській митниці ДФС вбачається, що при виготовлені довідки від 26.04.2018 року була допущена технічна помилка у написанні дати, просив рахувати дату актуальною з 10.11.2017 року автомобіль марки «Nissan» знаходився на ремонті у ПП Автостиль - Клас.

Як встановлено судом, позивач не звертався до Закарпатської митниці ДФС із повідомленням про неможливість вивезти автомобіль за межі митної території України, доказів зворотнього до суду не надано.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Пункт 28 статті 4 МК України визначає митні правила, як встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 25 статті 4 МК України визначає митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 2 ст. 380 МК України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є обєктом оподаткування митними платежами.

Частиною 4, частиною 5 ст. 380 передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб,та, що транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Виходячи з наведеного, позивач зобов`язаний був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у термін до 14.04.2018 року або вчинити інші дії, визначені ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України передбачає перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб .

Отже, зважаючи на норми чинного законодавства, враховучи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що гр. Угорщини ОСОБА_4 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України , більше ніж на десять діб .

Доводи позивача та представника позивача про те, що позивач немав можливості вивезти транспортний засіб марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 у зазначений законодавством строк у з в`язку з знаходженням автомобіля на ремонті, що свідчить на його думку про відсутність в діях позивача складу адміністративного порушення, передбаченого ч.3 ст.481МКУкраїни, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч.1 ст.460МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб,що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття268 цьогоКодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже,зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Таким чином,виходячи із змісту даної норми позивач повинен довести, що вчинення ним порушення відбулося внаслідок дії аварії, непереборної сили або протиправні дії третіх осіб.

Згідно п.2 ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, перевізник звільняється від відповідальності за ст.481 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення ) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповіднодо заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок №657): аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження -надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Отже, обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили,наявні документи не містять.

Поряд з цим,суд вважає, що означений ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування на лафеті,або на автопричепі.

Крім цього, позивачем не надано жодних доказів того, що автомобіль фактично потребував ремонту до ввезення його на Україну і він фізично не міг здійснити необхідний ремонт транспортного засобу, ще до моменту ввезення останнього на митну територію України.

В розумінні п. 2 розділу VIII вищевказаного Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, маєносити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Довідка від 26 квітня 2018року,видана ПП «Автостиль-Клас» не містять інформації та жодних доказів того,що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував у результаті аварії або дії обставин непереборної сили, а також відсутні дані,які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок між ремонтом та аварією.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Порядку № 657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно пункту 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

З системного аналізу зазначених правових норм можна дійти висновку, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3ст.481 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України «Про торгово-промислові палати» і надано Торгово - промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

ПП «Автостиль-Клас» не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, а тому не є належними та допустимими доказами у даній справі.

Відповідно до п.3 розділу III Наказу № 615 передбачено, що послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником та виконавцем (договір, наряд-замовлення).

Таким чином, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків часу дії обставин непереборної сили чи аварії або ліквідації їх наслідків, а саме: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення ) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Згідно довідки за підписом директора ПП Автостиль - Клас від 26.04.2018 року вбачається, що з 10.04.2017 автомобіль марки «Nissan» модель «Patrol» , VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 знаходиться на ремонті.

Суд звертає увагу на те, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документине містять.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 МК України не перериває встановлений строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України.

Перебування транспортного засобу позивача в ремонті, на думку суду, не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому при писи ч.1ст.460 МК України щододо спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №569/4632/16-а) та від 04 грудня 2018 року (справа №308/6634/16-а), і відповідно до вимог ч.5ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Поряд з цим, діючими нормами законодавства не встановлено обов`язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов`язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов`язку законодавцем не обумовлений.

Принагідно слід зазначити, що згідно правової позиції Вищого адміністративного суду, висловленої в ухвалі №К/800/15082/16 від 14.07.2016 року, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні ст. 192 МК України.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт перевищення гр. Угорщини ОСОБА_4 строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України , більше ніж на десять діб підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами, доказів наявності підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил позивач не надав, а тому оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №2118/30500/18 від 06.06.2018 рокуприйнята посадовою особою відповідача правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Що стосується доводів представника позивача про те, що ним , як захисником Кость Я., в інтересах останнього подано до Закарпатської митниці ДФС клопотання про закриття провадження про порушення митних правил № 2118/30500/18, яке залишено без обгрунтування, слід зазначити, що у постанові від 06.06.2018 року зазначено про розгляд даного клопотання.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про необгрунтованість , безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити.

Розподіляючи судові витрати,суд керується положеннями ст.139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 4, ч.3 ст.481 МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 до Закарпатської митниці державної фіскальної служби України про скасування постанови № 2118/30500/18 від 06.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил- відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_2 ( місце проживання АДРЕСА_1 , )

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС України - ( місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000) .

Дата складання повного тексту судового рішення 12.10.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца