Справа № 458/493/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

12 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 458/493/19 пров. № А/857/11976/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Носа С. П.
суддів -Кухтея Р. В.
Шевчук С. М.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2020 року у справі № 458/493/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною другою статті 59 КАС України довіреність фізичної особи на ведення справи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

У відповідності до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

Згідно частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, зокрема з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 21 Закону України Про безоплатну правову допомогу повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

Правовий аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що належними доказами на підтвердження повноважень адвоката на надання безоплатної вторинної правової допомоги фізичній особі (в тому числі представництва її інтересів у суді, права підпису та подачі процесуальних документів тощо) є оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який прийняв рішення про надання зазначеній особі безоплатної вторинної правничої допомоги, та оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія довіреності на представництво інтересів фізичної особи адвокатом, визначеним у дорученні, посвідчена нотаріально або посадовою особою зазначеного Центру.

Саме по собі Доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, за відсутності довіреності підписаної особою, яка звернулась за отриманням такої допомоги не підтверджує повноважень адвоката на подання апеляційної скарги.

При цьому така довіреність може бути посвідчена посадовою особою Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 803/886/18, ухвалі від 26 жовтня 2018 року у справі №404/7906/17, від 13 грудня 2019 року у справі №136/68/15-ц та від 09 липня 2020 року у справі №813/2924/17.

З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 підписана його представником - адвокатом Миньо М.М., яким на підтвердження повноважень на підписання апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано ордер на надання правничої допомоги № 1038044 від 24.09.2020. Однак, в даному ордері зазначено, що він виданий на представництво інтересів ОСОБА_1 у Львівському апеляційному суді, а відтак даний ордер не може бути тим документом, що посвідчує право Миньо М.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 в суді.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року в справі Пелевін проти України (пункт 27), від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися в часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, в тому числі, до апеляційного суду, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з апеляційною скаргою.

З огляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, оскільки вона підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 296, 297, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2020 року у справі № 458/493/19 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук