Справа № 380/5869/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5869/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій позивач просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не розгляді скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" від 10.04.2020 № 10/04-02 на бездіяльність державного виконавця МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни;

- зобов`язати Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія Галичина" від 10.04.2020 № 10/04-02 на бездіяльність державного виконавця МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що звернувся до відповідача із скаргою від 10.04.2020 на бездіяльність державного виконавця Іорпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської О.І., у якій просив визнати бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №55587401 неправомірною щодо не виявлення рахунків; зобов`язати державного виконавця вжити всіх можливих заходів до швидкого, повного та своєчасного виконання рішення суду, шляхом здійснення повної, систематичної перевірки майнового стану боржника, з`ясування наявних рахунків в банківських та інших фінансових установах, іншого рухомого та нерухомого майна боржника, а також надати відповідь на заяву стягувача щодо виявлення рахунків боржника.

Як зазначає позивач, оскільки скарга одержана відповідачем 10.04.2020, її слід було розглянути не пізніше 24.04.2020, а відповідь за результатами розгляду скарги надіслати на адресу позивача не пізніше 27.04.2020 (25.04.2020, 26.04.2020 - вихідні дні). Однак, за твердженням позивача, вказану скаргу досі не розглянуто. Вказана бездіяльність відповідача, на переконання позивача, порушує передбачене ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» право стягувача на оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця у порядку, встановленому цим Законом, тобто ч. 3 ст. 74 цього Закону.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 17.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами; запропоновано відповідачу до 25.09.2020 надати суду відзив на позовну заяву з врахуванням вимог ст. 162 КАС України; повідомлено сторін, відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Процесуальні строки, встановлені цією ухвалою, можуть бути продовжені судом за заявою особи відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

13.12.2017 Господарським судом Львівської області видано наказ у справі №914/2503/17 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Великий Віз» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» 5949,28 грн заборгованості за поставлений товар, 477,47 грн - п`ятнадцять процентів річних, 484,09 грн - інфляційних втрат, 1784,78 грн - штрафу, 795,78 грн - пені та 750,00 грн - на відшкодування сплаченого третейського збору. Всього: 10241,40 грн.

Постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської Ольги Іванівни від 23.01.2018 відкрито виконавче провадження №55587401 з виконання наказу №914/2503/17, виданого 12.12.2017 Господарським судом Львівської області.

10.04.2020 за №10/04-01 позивач скерував начальнику Ірпінського МВДВС ГТУЮ у Київській області Сидорук Л.В. скаргу на бездіяльність державного виконавця, у якій зокрема просив визнати бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №55587401 неправомірною щодо не виявлення рахунків боржника; зобов`язати державного виконавця Лемберську О.І. у виконавчому провадженні №55587401 відносно боржника ТОВ «Торговий дім «Великий віз» вжити всіх можливих заходів до швидкого, повного, своєчасного виконання рішення суду, шляхом здійснення систематичної та повної перевірки майнового стану боржника, з`ясування наявних рахунків в банківських та інших фінансових установах, іншого рухомого та нерухомого майна тощо, та надати відповідь на заяву стягувача №27/03-03 від 27.03.2020 щодо виявлення рахунків боржника.

Вказану скаргу надіслано на електронну адресу Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із застосуванням електронного цифрового підпису, що підтверджується роздруком з електронної пошти та протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису.

Скарга отримана відповідачем 10.04.2020, що підтверджується повідомленням про отримання електронного листа Ірпінським міським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позивач, вважаючи свої права щодо розгляду скарги на дії державного виконавця порушеними, звернувся до суду за їх захистом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом розгляду цієї справи є надання правової оцінки не розгляду відповідачем скарги стягувача у виконавчому провадженні, поданої в порядку передбаченому ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (оскарження до начальника відділу) на дії державного виконавця.

З 05.10.2016 умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтями 36, 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований ст. 74 №1404-VIII.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 23.01.2018 відкрито виконавче провадження №5587401 з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 12.12.2017 у справі №914/2503/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Великий Віз» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» боргу в сумі 10241,40 грн.

Відповідно до абз. 6 п. 1 Розділу 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, в редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016 (далі - Інструкція) перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Згідно з абз. 2 п. 2 Розділу 12 Інструкції посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Пунктом 6 Розділу 12 Інструкції встановлено, що перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Оскільки скарга отримана відповідачем 10.04.2020, то вона мала бути розглянута не пізніше 24.04.2020, а відповідь за результатами розгляду скарги надіслана на адресу позивача не пізніше 27.04.2020 (25.04.2020, 26.04.2020 - вихідні дні).

Доказів розгляду та скерування позивачу відповіді на скаргу до матеріалів справи відповідачем не надано.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що ухиляючись від розгляду скарги позивача на бездіяльність державного виконавця відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Разом з тим відповідач будь-яких доказів на спростування тверджень позивача не надав.

Оскільки судом встановлено факт не розгляду відповідної скарги, що є його протиправною бездіяльністю, суд вважає обґрунтованою похідну від вказаної позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача розглянути таку скаргу та дати на неї відповідь.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування, відповідач не довів правомірності свої дій в контексті спірних правовідносин. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, за відсутності будь-якої позиції зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про під ставність цього позову, а тому такий слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Отже понесені позивачем судові витрати у виді судового збору у сумі 2102,00 грн. підлягають повному відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 257, 271, 272, 287, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо не розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» від 10.04.2020 № 10/04-01 на бездіяльність державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської Ольги Іванівни.

Зобов`язати Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія Галичина" від 10.04.2020 № 10/04-01 на бездіяльність державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської Ольги Іванівни.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп. сплаченого судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його складення, з урахуванням положення до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54, ).

Відповідач - Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (08200, Київська область, м. Ірпінь вул. Ярославська, 9; ).

Суддя Сидор Н.Т.