Справа № 489/3231/20
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3231/20
Номер провадження 2-а/489/258/20
Рішення

Іменем України

09 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі - відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП. Вважає, що нею положення ч. 13, ч. 25 Постанови Кабінету Міністрів України № 313 від 16.05.1994 порушені не були, постанова є не законною та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона не являється промисловим підприємством; не надає жодних побутових послуг населенню; особа, яка складала постанову не мала повноважень для розгляду вказаної адміністративної справи; оскаржувана постанова не містить опису обставин, встановлених при розгляді справи.

Від відповідача надійшов відзив в якому зазначено, що під час позапланової перевірки ОСОБА_1 не усунуто в розумний строк виявлені недоліки у виконаній роботі; не надано необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію щодо назви товару, відтворення товарного знаку товару, дати виготовлення товару, правила та умови ефективного та безпечного використання продукції.

Крім того, відповідач посилаючись, на п. 3 Положення про Головне управління, затвердженого Наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 № 158, вказав про наявність у нього повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

01.07.2020 відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 05 за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 допустила порушення ч. 13, ч. 25 Постанови Кабінету Міністрів України № 313 від 16.05.1994, а саме: не видала розрахунковий документ, що засвідчує факт розрахунку за виконання робіт, не надала необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. Відповідачем при розгляді справи встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Згідно ч. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 313 від 16.05.1994 (далі - Постанова) розрахунковими документами, що засвідчують факт надання послуги, можуть бути: касовий чек - для виконавців, які у розрахунках із замовниками використовують реєстратори розрахункових операцій (розрахункова квитанція у разі виходу такого реєстратора з ладу або тимчасового відключення електроенергії), квитанція - для виконавців, які згідно із законодавством не застосовують таких реєстраторів.

Відповідно до ч. 25 Постанови виконавець зобов`язаний забезпечити:

надання послуг відповідно до вимог цих Правил, інших нормативно-правових актів та умов угоди;

виконання гарантійних зобов`язань щодо виготовлених виробів і відремонтованих ним речей;

дотримання термінів виконання замовлення;

належний рівень культури обслуговування;

надання замовникові повної, доступної та достовірної інформації про послуги;

збереження прийнятих від замовника для надання послуги речей та матеріалів, а також використання їх за призначенням;

відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою;

дотримання встановленого режиму роботи;

виплату замовникові у разі порушення умов угоди неустойки (пені), якщо це передбачено умовами угоди. Виплата неустойки (пені) не звільняє виконавця від виконання замовлення;

повернення замовникові невикористаних матеріалів, наданих замовником, а також, за його бажанням, усіх замінених за плату деталей та комплектуючих виробів;

попередження замовника про недоброякісність або непридатність матеріалів, наданих замовником, а також про інші незалежні від виконавця обставини, що можуть погіршувати споживчі властивості замовлення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, КУпАП визначає одним із джерел доказів пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту позовної зави позивач заперечує проти порушень з її боку та пояснює, що 25.06.2020 о 16:00 год. жодним чином не порушувала права ОСОБА_2 , їй не надавались жодні послуги. Позивач вказує, що не надає жодних побутових послуг населенню та не виготовляє жодної продукції, тому до неї не може бути застосовано норми Постанови.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказала, що вважає себе невинною, постанову № 05 від 01.07.2020 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків відповідача фактичним обставинам справи.

Водночас ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 здійснює окрім іншого і торгівлю меблями.

Суд критично розцінює доводи позивача, щодо ненадання побутових послуг, оскільки ч. 1 ст. 155 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил торгівлі та надання послуг працівниками торгівлі, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Відповідно до договору підряду № 04/02 від 04.02.2020, ОСОБА_2 замовила, а ФОП ОСОБА_1 прийняла замовлення на виконання робіт по виготовленню дивану "Анна", загальна сума виконаних робіт становить 10 650 грн.

На підтвердження своїх повноважень щодо складання постанов у справах про адміністративні правопорушення відповідачем надано копію Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області. Відповідно до п. 3 вказаного Положення, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території Миколаївської області.

Суд не може прийняти посилання представника позивача на те, що позивач не є промисловим підприємством, яке реалізує продукцію, оскільки позивач виконуючи функцію продавця-посередника, повинен пересвідчитись, що товар відповідає вимогам законодавства та надати доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 241 - 246, 286 КАС України суд

вирішив

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління держпродспоживслужби в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв