Справа № 120/3677/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 жовтня 2020 р. Справа № 120/3677/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до: Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036) про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою відповідача від 07.07.2020 за №198238 на нього накладено штраф в сумі 34 000,00 грн за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач вважає постанову протиправною, а тому з метою захисту своїх прав звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 03.08.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Установлено сторонам строк на подання заяв по суті. Витребувано з Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області та зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії: акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на підставі якого прийнята постанова №198238 від 07.07.2020; інформацію про реєстрацію акта в журналі обліку та інші документи, які оформлялися в процесі проведення перевірки; інформацію щодо повідомлення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

На виконання вимог ухвали суду та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

17.05.2020 у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-06 кільцева дорога посадовими особами Київського Управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що використовувався перевізником ОСОБА_1 . Посадовими особами Київського Управління Укртрансбезпеки було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Відповідно до пункту 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т. здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т .

Під час зважування транспортного засобу марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь - 23,04 тон, при допустимих 16 т.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами було складено: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №216609 від 17.05.2020; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0013352 від 17.05.2020; акт про перевищення транспортних засобом нормативно вагових параметрів №026862 від 17.05.2020 на підставі яких проведено розрахунок №026862 від 17.05.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд на суму 71,40 євро.

Також, на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно акта №026862 від 17.05.2020 та зафіксованих матеріалів перевірки вагового контролю ОСОБА_1 або його представник не з`явилися жодних документальних або інших доказів, які б спростували факт перевищення транспортних засобів вагових параметрів не надали, а тому за рішенням начальника Управління Укртраснбезпеки у Вінницькій області було прийняте рішення про винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 198238 від 07.07.2020 за порушення абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідач стверджує, що жодним законодавчим чи нормативним актом не визначено різниці між зважуванням транспортних засобів у разі перевезення подільних, неподільних або наливних вантажів. Тому у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра, який перевищує нормативні навантаження на вісь (осі) та ідеальна маса або габарити, яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, більш як на 2 відсотки посадові особи Укртрансбезпеки зобов`язані скласти акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначити в установленому порядку суму плати за проїзд.

В разі перевезення наливного вантажу, даний вантаж має бути розмішений в бочці по горловину таким чином, щоб під час руху його властивості не змінювались, а вантаж не переміщувався.

При цьому, наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 2014 року "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідач зазначає, що під час перевірки 17.05.2020, а саме здійснення вагового контролю використовувалася вага автомобільна тензометрична типу "Лахта - У "СВ - 80000А/18 Зав №1017 виробник ООО "Метровес", на момент перевірки вага знаходилась в робочому технічно справному стані, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М11205219 чинне від 01.08.2019-01.08.2020.

Позиція позивача стосовна невизначеності в кількості осей транспортного засобу д.р.н. НОМЕР_2 спростовується матеріалами справи, а саме довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0013352 від 17.05.2020, де в п. 5 графі №3 зазначено тип транспортного засобу перевірка якого здійснювалась, тому такі доводи відповідач вважає безпідставними.

Щодо позбавлення можливості з`явитись на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, даний факт спростовується матеріалами справи, а саме відстеженням Укрпошти, що доданий до матеріалів справи.

11.09.2020 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.07.2020 за №198238 у межах виконавчого провадження ВП №62946923, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

11.09.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній виклав свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, які полягають у наступному.

Позивачем перевозився рідкий подільний вантаж (рідкий бетон БСГ В15 РЗ F100 W4). Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 №879, зважування проводиться згідно з Методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Водночас, на дату зважування така методика, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, відсутня. За таких обставин, результати даного вимірювання не можна вважати достовірними.

Також чинним законодавством не визначено можливість отримання дозволу на перевезення подільних вантажів. При цьому, загальна фактична маса автомобіля з рідким бетоном не перевищувала дозволену масу 40 т.

Стосовно доданого свідоцтва про повірку габаритно-вагавого комплексу, то таких документів не достатньо, адже, відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" габаритно-ваговий комплекс введений в експлуатацію до 01.01.2016 повинен мати: сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, а введений в експлуатацію після 01.01.2016 повинен мати сертифікат перевірки засобів вимірювальної техніки, сертифікат відповідності, декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку.

Водночас в пункті 1 Довідки про перевищення габаритно-вагових параметрів від 17.05.2020 №0013352 передбачено зазначення інформації про габаритно-ваговий комплекс "Найменування, розташування пункту габаритно-вагового контролю". Однак у цій графі відсутня інформація про найменування, модель, серійний номер ГВК тощо.

Крім того, всупереч вимогам Порядку №879, на місці зупинки жодних вимірювальних дій працівники Укртрансбезпеки не здійснювали та у п. 9 акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не фіксували.

Як стверджує позивач, відповідачем не відправлено йому повідомлення про дату розгляду справи, адже розписки із підписом позивача, на підтвердження відправки рекомендованим повідомленням до матеріалів справи не додано.

Ухвалою суду від 14.09.2020 заяву позивача про забезпечення адміністративного позову задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови Управління Укртрансбезпеки в Вінницькій області від 07.07.2020 за №198238 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн в межах виконавчого провадження №62946923 до набрання законної сили рішення суду в цій справі.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

17.05.2020 у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-06 кільцева дорога посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що використовувався перевізником ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.05.2020 із висновком про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, за що передбачена відповідальність згідно абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"; довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0013352 від 17.05.2020; акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №026862 від 17.05.2020 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №026862 від 17.05.2020, яким нараховано плату за проїзд на суму 71,4 євро.

Вказані матеріали для розгляду були направлені в орган державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання, тобто в Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області.

07.07.2020 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено спірну постанову №198238 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за допущене порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", згідно санкції абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в розмірі 34 000,00 грн.

Незгода позивача із винесеною постановою №198238 від 07.07.2020, зумовила звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 року (далі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Аналогічні положення містяться в з ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", згідно з якою у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (п. 3 вказаних Правил).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Одним з основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті (пп. 3 п. 4 Положення).

Згідно з пп. 15, 27, 29 та 62 п. 5 вказаного Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 Положення).

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567.

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 2 та 3 вказаного Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктами 12, 14, 19 вказаного Порядку визначено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Відповідно до п.п. 20, 21 Порядку виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування

Частиною 4 пункту 4 вказаного Порядку визначено ряд дій, які вчиняються посадовими особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Відповідно до п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 30 вказаного Порядку визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Згідно з п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

За здійснення позивачем як перевізником руху без відповідного дозволу та без внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у зв`язку з встановленням факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів відповідачем правомірно визначено плату за частину, яку перевізник проїхав (24 км), в порядку та розмірі, що відповідали вимогам законодавства.

Посилання позивача на те, що зважування транспортного засобу відбулося невідомим прибором (вагами), є неприйнятними, з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 12 та 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Для реалізації п. 14 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року №255 затверджені Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 8 та 9 Вимог вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

17.05.2020 у пункті габаритно-вагового контролю відповідачем використовувалися ваги автомобільні тензометричні типу "Лахта-У"СВ-80000А/18, заводський №1017, виробник ООО "Метровес".

На вказану вимірювальну техніку відповідачем надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 01.08.2019 №П4ОМ11205219, видане державним підприємством "Київоблстандартметрологія", яке було чинним на час перевірки та здійснення габаритно-вагового контролю автомобілю перевізника (позивача).

Отже, застосована відповідачем вимірювальна техніка пройшла періодичну повірку, як того вимагає Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Надання водію перевізника документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг, а також відображення цих даних в складених відповідачем документах законодавством не передбачено.

Так, форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю встановлена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, що затверджений спільним Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2013 № 1007/1207.

Форма акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів встановлена Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422.

Вказані документи заповнені службовими особами Управління Укртрансбезпеки у відповідності до вимог законодавства та наведених форм, які не передбачають внесення даних про вагове обладнання, яким проводиться зважування, та режим його роботи.

Отже, порушення відповідачем п.п. 12 та 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, в ході розгляду справи підтвердження не знайшли.

Посадовими особами Укртрансбезпеки зважування автомобіля позивача проведено ваговим обладнання, яке забезпечує поосьове зважування, що відповідало вимогам п. 8 та 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, що затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року №255. Дані такого зважування правильно відображені в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобілю із зазначення даних щодо всіх осей.

Посилання позивача на те, що методика, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу, затверджена не була, є безпідставними з огляду на наступне.

Дійсно, на час виникнення спірних правовідносин, відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, затверджена не була.

Проте, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, яким керувалися посадові особи Укртрансбезпеки.

Наведене узгоджується таким нормативним регулюванням спірних правовідносин як скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 п. 19 вказаного Порядку (який визначав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку) без визначення необхідності застосування методики.

Аналогічна правова позиція щодо методики висловлена Верховним Судом в постановах від 02 серпня 2018 року в справі №820/1420/17, від 21 вересня 2018 року в справі №804/5296/17.

Отже, суб`єктом владних повноважень правомірно та з урахуванням всіх обставин справи (в тому числі і виду вантажу) застосовані наведені положення законодавства.

Всі зазначені у позові посилання позивача не спростовують такий висновок суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відсутність методичних рекомендацій для зважування рідких вантажів, затверджених Мінекономрозвитку, сама пособі не може бути підставою для незастосування до перевізника відповідальності, у зв`язку із порушенням ним законодавства про автомобільний транспорт, за умови підтвердження факту перевищення транспортним засобом вагових параметрів.

Що стосується доводів позивача про те, що вантаж, який перевозиться є рідким і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, то суд вважає їх безпідставними, оскільки автомобіль на вагу заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019.

Стосовно неповідомлення позивача про розгляд справи, суд вказує наступне.

За змістом п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше, ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку).

Листом за №45938/20/24-20 від 18.06.2020 позивача повідомлено про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться 07.07.2020 з 11:00 -17:00 год (а.с. 38).

Факт направлення вказаного повідомлення рекомендованим листом із повідомленням, підтверджується списком №2052 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, відправником яких є Управління Укртрансбезпеки із зазначенням одержувача: ОСОБА_1 , поштової адреси: АДРЕСА_1 та визначеним номером відправлення (трекінга) 118 (а.с. 39).

Відповідно до даних офіційного сайту Укрпошта, відправлення за №118 вручено 22.06.2020 отримувачу особисто.

Відтак, відповідачем надано до суду належні та допустимі докази завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи відносного нього, доводи наведені позивачем в позові та відповіді на відзив щодо неповідомлення його про розгляд справи спростовані відповідачем. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем належним чином було повідомлено позивача про розгляд справи, відповідно не позбавлено останнього на участь в розгляді вказаних матеріалів та забезпечено гарантування дотримання основоположних прав та інтересів охоронюваних Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, суд приходить до висновку, що постанова №198238 від 07.07.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, є обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, відсутні.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відтак, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 14.09.2020 в цій справі зберігають свою дію до набрання законної сили даним судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ); Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 39816845, вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: (12.10.2020)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна