Справа № 640/18835/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

представника позивача: - Шкаровського Д.О.,

представників відповідачів:- Пріцак І.Є.,

- Шевченка Ю.А.,

- Сапальов В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРФІНКОМ» до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Шевченко Олександр Володимирович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Луньо Ілля Вікторович про визнання протиправними та скасування дій та рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРФІНКОМ» (далі також - позивач) з позовом до Національного банку України (далі також - НБУ, відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - відповідач 2), приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни (далі також - відповідач 3), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» з моменту її прийняття;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.06.2019 року № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку№ з моменту його прийняття;

- визнати протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 р. № 40-10286/19;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Правління Національного банку України від 18.06.2019 р. № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з моменту її прийняття, у зв`язку з чим зобов`язати Національний банк України (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 8-А) Банківську ліцензію № 158 від 11.10.2011 р. та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) № 158 від 11.10.2011 р.;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1548 від 19.06.2019 р. «Про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття;

- скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 3000175 від 24.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи в результаті ліквідації;

- скасувати реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 4000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи;

- скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 5000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу підписантів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Національний банк України звернулись із апеляційними скаргами, в яких Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та Національний банк України просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким залишити без розгляду позов в частині оскарження постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» з моменту її прийняття та відмовити в задоволенні позову в решті позовних вимог.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

23 липня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 25440, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано клопотання, відповідно до якого заявник просить врахувати при розгляді справи № 640/18835/19 положення Закону України від 13 травня 2020 року № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» та закрити провадження в частині позовних вимог, що не відповідають нормам частин 7 - 10 статті 2661 КАС України.

27 липня 2020 року, відповідно до штампів вхідної кореспонденції суду Вх.№№ 26063, 26060, 26055 надійшли відзиви від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «Укрінформ» на апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик», відповідно до змісту яких позивач наголошує, що подані апеляційні скарги є необґрунтованими та безпідставними, в той час як рішення суду першої інстанції таке, що прийнято на підставі норм чинного законодавства та з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» прийнято Національним банком України з порушенням норм чинного законодавства, адже на момент прийняття Постанови №234 діяв фактичний мораторій на віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних з підстави, визначеної у пункті 2 частини першої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», враховуючи подання плану реструктуризації банку, інші наведені в Постанові №234 порушення, в тому числі порушення нормативів ліквідності, не є підставами для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин); крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (справа №826/3021/18) рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 та від 03 червня 2016 року №913 та рішення правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш скасовані (отже на час виникнення спірних правовідносин в ПАТ «КБ «Хрещатик» була відсутня тимчасова адміністрація, оскільки рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 про її запровадження було скасовано), що свідчить про протиправність рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та визнання протиправними дій виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», викладеною у відповідному листі, які є похідними від протиправного рішення, інші позовні вимоги є похідними та підлягають скасуванню у зв`язку зі скасуванням та визнанням протиправних підстав для їх прийняття.

Колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції, закрити провадження у справі у відповідній частині та ухвалити нову постанову про задоволення позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, постановою правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» (далі - Постанова №234) ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року по 04 травня 2016 року (включно).

Рішенням правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (справа №826/3021/18) вказані рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 та від 03 червня 2016 року №913 та рішення правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш скасовані.

Втім, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» продовжено процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з ринку шляхом продовження в ньому тимчасової адміністрації строком на п`ять днів з 14 червня 2019 року (пункт 2). Пунктом 7 цього ж рішення вирішено звернутись до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ліквідацію банку.

Листом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 червня 2019 року № 40-10286/19 до Національного банку України, який отриманий згідно відмітки 14 червня 2019 року, згідно з частиною другою статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку із закінченням строку тимчасової адміністрації банку та відповідно до плану врегулювання надана пропозиція про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19.06.2019 року.

Розглянувши пропозицію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладену в листі від 14 червня 2019 року № 40-10286/19, рішенням правління Національного банку України від 18 червня 2019 року №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 червня 2019 року №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» вирішено:

1. Припинити тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрешатик» з 20.06.2019 року.

3. Процедуру ліквідації здійснювати протягом двох років з 20.06.2019 року по 19.06.2021 року включно.

Державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено записи № 3000175 від 24 червня 2019 року про припинення юридичної особи, № 4000175 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміну відомостей про керівника юридичної особи, та №5000175 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 25 червня 2019 року. Вважаючи вищевказані рішення Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, враховуючи висновки Верховного Суду в межах спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.7 ч.3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Статтею 12 КАС України визначено форми адміністративного судочинства.

Так, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 33 КАС України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до матеріалів справи, дану справу було розглянуто колегією суддів у складі: головуючий суддя - Келеберда В.І., судді: Амельохін В.В., Качур І.А. в порядку спрощеного позовного провадження, разом з тим, колегія суддів наголошує, що враховуючи вищевказані приписи КАС України, розгляд справи в суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів можливий, за виключенням справ, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, варто наголосити, 13.01.2020 року Національним Банком України було подано заяву із запереченням проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, в даній заяві окрім іншого, наголошувалось, що справа № 640/18835/19 має значний суспільний інтерес, оскільки рішення по справі може вплинути на невизначене значне коло осіб - вкладників, та інших кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик», проте дану заяву не було розглянуто колегією суддів.

Втім, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2020 року у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та помилково розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження, адже нормами КАС України не передбачено розгляд даної категорії справ, колегією із трьох суддів в порядку спрощеного позовного провадження, що є самостійною підставою для скасування рішення суду.

Крім того, як зазначалось вище, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано клопотання, відповідно до якого заявник просить врахувати при розгляді справи № 640/18835/19 положення Закону України від 13 травня 2020 року № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» та закрити провадження в частині позовних вимог, що не відповідають нормам частин 7 - 10 статті 2661 КАС України.

23 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності».

Згідно з пунктами 5 та 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону судові провадження, розпочаті до набрання чинності цим Законом, у яких на день набрання чинності цим Законом не ухвалено остаточне рішення, вирішуються, розглядаються або переглядаються з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Судові провадження в адміністративних справах, визначених частиною першою статті 2661 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких предметом спору є вимоги, що не відповідають нормам частин сьомої - десятої статті 2661 Кодексу адміністративного судочинства України, і судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом постановлення рішення (ухвали, постанови), підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу.

Так, статтею 2661 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Кабінету Міністрів України стосовно виведення банків з ринку.

Під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд перевіряє, чи прийнятий індивідуальний акт або рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, які визначають повноваження Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України (частина п`ята вказаної статті).

Відповідно до частини шостої вказаної статті під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд використовує як підставу для власної оцінки та покладається на кількісні, якісні оцінки та висновки, зроблені Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, на підставі яких були прийняті відповідні рішення, крім випадків, якщо:

1) оскаржуване рішення/акт прийнято з істотним порушенням встановленого порядку його прийняття (порушення, яке істотно вплинуло на результат оцінки);

2) кількісні, якісні оцінки та висновки ґрунтуються на очевидно помилкових відомостях та/або не враховують суттєвих обставин (фактів), за умови врахування яких оскаржуване рішення/акт не могло бути прийнято;

3) наявні очевидні розбіжності та/або логічні суперечності між кількісними, якісними оцінками та/або висновками;

4) оскаржуване рішення/акт прийнято за відсутності повноважень або з використанням повноважень всупереч меті, з якою вони надані законом.

Згідно з частиною сьомою вказаної статті суд за результатами розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першої цієї статті, або окремих його положень;

2) стягнення з відповідача (відповідачів) коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним (незаконним) індивідуальним актом/рішенням, якщо така вимога заявлена позивачем одночасно з вимогою про визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення;

3) відмову в задоволенні позовних вимог (повністю або частково).

У відповідності до частини дев`ятої вказаної статті визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень:

1) не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;

2) не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;

3) не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди.

Частиною дев`ятою вказаної статті регламентовано, що суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку.

Враховуючи наведене, керуючись нормами Закону України 590- IX, ст. 266-1 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Національного банку України (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 8-А) Банківську ліцензію № 158 від 11.10.2011 р. та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) № 158 від 11.10.2011 р., скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 3000175 від 24.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи в результаті ліквідації; скасування реєстраційної дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 4000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи; скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 5000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу підписантів.

Щодо решти позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі:

1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним;

2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України;

3) невиконання банком протягом п`яти робочих днів поспіль двох і більше відсотків своїх зобов`язань перед вкладниками та іншими кредиторами та/або встановлення фактів невідображення в бухгалтерському обліку документів клієнтів банку, що не виконані банком у встановлений законодавством строк, після віднесення банку до категорії проблемних;

5) виявлення фактів здійснення банком після віднесення його до категорії проблемного операцій (крім нарахування відсотків за вкладами, отримання клієнтами банку заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат), оформлення (переоформлення) договорів, внаслідок яких зобов`язання перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування збільшуються за рахунок зменшення зобов`язань перед фізичними особами, які перевищують гарантовану суму відшкодування, та/або зобов`язань перед фізичними особами, які не підпадають під гарантії Фонду гарантування фізичних осіб, та/або юридичними особами;

6) невиконання банком, віднесеним до категорії проблемного, розпорядження, рішення Національного банку України (у тому числі про застосування заходів впливу/санкцій) та/або вимоги Національного банку України щодо усунення порушень банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України протягом визначеного Національним банком України строку.

Разом з тим, частиною другою статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» передбачено, що на період дії цього Закону закони України та інші нормативно-правові акти у сфері банківської діяльності діють з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 9-1 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» Національний банк України не відносить банк до категорії проблемних або неплатоспроможних з підстав, визначених у пункті 1, абзацах першому, третьому пункту 4 та пункті 4 1 частини першої статті 75; пункті 2 частини першої статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", за умови подання банком Національному банку України програми капіталізації / плану реструктуризації, складених, у тому числі, за результатами діагностичного обстеження, а також плану заходів щодо приведення діяльності банку у відповідність з вимогами законодавства щодо операцій з пов`язаними з банком особами та забезпечення виконання зазначених програм/планів у визначені в них строки.

Як наголошується Національним банком України, відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 15.04.2015 року №260 «Про здійснення діагностичного обстеження банків», у ПАТ «КБ «Хрещатик» проведено діагностичне обстеження. За результатами діагностичного обстеження постановою Правління Національного банку України від 31.12.2015 року №1002/БТ затверджено необхідний обсяг докапіталізації ПАТ «КБ «Хрещатик» у сумі 4,77 млрд. грн.

Також, на виконання вимог постанови Правління Національного України від 12.05.2015 року №314 «Про заходи щодо приведення банками обсягів активних операцій з пов`язаними особами у відповідність до нормативних вимог», Національним банком визнаний значний обсяг активних операцій з пов`язаними з ПАТ «КБ «Хрещатик» особами, який станом на 01.12.2015 року становив 6,4 млрд. грн., або 1097% від регулятивного капіталу за встановленого нормативного значення не більше ніж 25% (рішення Комісії Національного банку України з питань перевірки операцій банків з пов`язаними особами від 29.12.2015 р. №22).

31 березня 2016 року, ПАТ «КБ «Хрещатик» листом №16-15/2-077 подав до Національного банку План реструктуризації ПАТ «КБ «Хрещатик», затверджений 18.03.2016 року рішенням Загальних зборів акціонерів банку.

Відповідно до Постанови №234 зазначений план реструктуризації не передбачає повного виконання вимог Національного банку України, передбачених Постановою правління Національного банку України від 31 грудня 2015 року № 1002/БТ, щодо здійснення докапіталізації банку в необхідному розмірі.

Втім, колегія суддів наголошує, що з матеріалів справи не вбачається, а відповідачем під час судового розгляду справи не доведено того факту, що план реструктуризації, поданий ПАТ «КБ «Хрещатик» не передбачав повне виконання вимог Національного банку України, не наведено таких підстав й у постанові №234.

Інші, наведені в Постанові №234 порушення, в тому числі, порушення нормативів ліквідності, не є підставами для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до розділу І. Загальні положення Інструкції № 368 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк установлює порядок визначення регулятивного капіталу банку та такі економічні нормативи, що є обов`язковими до виконання всіма банками нормативи капіталу мінімального розміру регулятивного капіталу (Н1), достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2), достатності основного капіталу (Н3). Інші нормативи є нормативами ліквідності. Отже, їх порушення не могло бути підставою для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Так, план реструктуризації передбачав зростання показників капіталу, позитивне значення нормативу Н2 згідно з планом реструктуризації мало бути досягнуто до 01.05.2016 року, а до 01.10.2016 р. - на рівні не менше 5%. Це також відповідало вимогам постанови Правлення Національного банку України від 15 квітня 2015 року № 260 «Про здійснення діагностичного обстеження банків» з подальшими змінами, проте у банку не було можливості виконати план реструктуризації та досягти цих та інших показників саме через віднесення банку до категорії неплатоспроможних на підставі спірної Постанови №234.

З огляду на викладене, та враховуючи, що на момент прийняття Постанови №234 діяв фактичний мораторій на віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних з підстави, визначеної у пункті 2 частини першої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність», враховуючи подання плану реструктуризації банку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

На переконання колегії суддів не заслуговують на увагу доводи відповідачів щодо пропуску строку звернення позивача з позовом в частині постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» та необхідність, у зв`язку з цим залишення позову без розгляду в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України (у редакції ,чинній на час виникнення спірних правовідносин) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як вірно наголошено відповідачем, за практикою Європейського Суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРІНФОРМ» звернувся з адміністративним позовом до суду 03 жовтня 2019 року.

Разом з тим, як вірно наголошено судом першої інстанції дана постанова тривалий час була скасована судом: постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 року у справі № 826/6665/16, постанова Національного Банку України №234 була скасована.

Постановою Касаційного адміністративного суду від 16.05.2019 року вказані судові рішення були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто, до 16.05.2019 року Постанови №234 не існувало та вона не могла бути оскаржена позивачем. 16 травня 2019 року спірна постанова поновила свою дію у зв`язку з направленням справи на новий розгляд.

Саме з цього часу, як вірно зазначено судом першої інстанції, почався відлік строку звернення до адміністративного суду, а тому доводи відповідача щодо його порушення є необґрунтованими.

Щодо рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», варто зазначає наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (справа №826/3021/18) рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 та від 03 червня 2016 року №913 та рішення правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш скасовані.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи прийняття цих рішень в адміністративній справі № 826/3021/18 в ПАТ «КБ «Хрещатик» була відсутня тимчасова адміністрація, оскільки рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 про її запровадження було скасовано.

Відповідно до пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1 та 2 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Тобто, повноваження у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо банку виникає на підставі рішення про запровадження тимчасової адміністрації та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Як вірно наголошено судом першої інстанції, за відсутності такого рішення про запровадження тимчасової адміністрації або у разі його скасування судом у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні повноваження на вчинення будь-яких дій стосовно банку, в тому числі на звернення до Національного банку з пропозицією щодо його ліквідації. Також, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено повноважень Фонду гарантування вкладів на продовження тимчасової адміністрації в банку, якщо її не існувало на день прийняття рішення про продовження.

Варто наголосити, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є стороною справи № 826/3021/18 та був обізнаний про прийняті рішення, у зв`язку з чим, враховуючи положення статті 129-1 Конституції України, він був зобов`язаний враховувати рішення в цій справі під час прийняття рішення про продовження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», відповідачем даного факту не спростовано ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи.

Стосовно звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», варто зазначити наступне.

Рішенням №1503, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, окрім іншого, звернувся до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ліквідацію банку (пункт 7).

Листом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 червня 2019 року № 40-10286/19 до Національного банку України, який отриманий згідно відмітки 14 червня 2019 року, згідно з частиною другою статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку із закінченням строку тимчасової адміністрації банку та відповідно до плану врегулювання надана пропозиція про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19.06.2019 року.

Втім, відповідно до статті 39 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов`язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. План врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів: 1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом; 2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку; 3) відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; 4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов`язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; 5) продаж неплатоспроможного банку інвестору. Переможцями відкритого конкурсу щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів, визначених пунктами 4 і 5 цієї частини, можуть бути об`єднання інвесторів. Виконавча дирекція Фонду зобов`язана не пізніше трьох робочих днів з дня початку процедури виведення банку з ринку прийняти рішення про відповідність/невідповідність банку, який віднесений до категорії неплатоспроможних, критеріям, встановленим нормативно-правовими актами Фонду, за результатами аналізу звітності такого банку, наданої Національним банком України. У разі відповідності банку таким критеріям виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання, в якому зазначено, що найменш витратним способом виведення банку з ринку є спосіб, передбачений пунктом 1 цієї частини, та подає Національному банку України пропозицію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації такого банку. У такому разі тимчасова адміністрація припиняється у день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про ліквідацію неплатоспроможного банку в разі відповідності банку одному з критеріїв, встановлених нормативно-правовим актом Фонду.

Колегія суддів наголошує, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано доказів затвердження плану врегулювання в порядку, встановленому статтею 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, такий план і не міг бути прийнятий, оскільки продовження тимчасової адміністрації та звернення з пропозицією до НБУ здійснено одним рішенням №1503, яким не було затверджено план врегулювання. На день звернення з такою пропозицією, строк тимчасової адміністрації не закінчився, а тому інших підстав для звернення з пропозицією у відповідача не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції що визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та визнання протиправними дій виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», викладеною у відповідному листі, як похідних від протиправного рішення.

Щодо рішення правління Національного банку України від 18 червня 2019 року №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 44 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність", а Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Отже, підставою для прийняття цього рішення Національним банком України були рішення №1503 та пропозиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладена в листі від 14 червня 2019 року, тобто, рішення №415-рш є похідним та підлягає скасуванню у зв`язку зі скасуванням та визнанням протиправними підстав для його прийняття.

Відповідно до частини четвертої статті 44 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Підставою для прийняття рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 червня 2019 року №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» є рішення правління Національного банку України від 18 червня 2019 року № 415-рш, тобто, рішення №1548 є похідним та підлягає скасуванню у зв`язку зі скасуванням та визнанням протиправних підстав для його прийняття.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до п.п.б п.4 ч.1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом сплачено 17 289 грн. судового збору, відповідно до платіжних доручень від 04 липня 2019 року № 0.0..1, № 0.0..1 та № 4779764 та заявлено 8 позовних вимог, п`ять з яких підлягають задоволенню.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Національного банку України - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «Укрфінком» - задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 245, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Національного банку України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Національного банку України (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 8-А) Банківську ліцензію № 158 від 11.10.2011 р. та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) № 158 від 11.10.2011 р., скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 3000175 від 24.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи в результаті ліквідації; скасування реєстраційної дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 4000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи; скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 5000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу підписантів - закрити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «Укрфінком» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

Визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.06.2019 року № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Визнати протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 року № 40-10286/19.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Правління Національного банку України від 18.06.2019 року № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

Визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1548 від 19.06.2019 року «Про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «Укрфінком» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 19-Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) судовий збір у розмірі 4322,25 грн. (чотири тисячі двадцять дві гривні двадцять п`ять копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «Укрфінком» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 19-Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) судовий збір у розмірі 6483,38 (шість тисяч чотириста вісімдесят три гривні тридцять вісім копійок) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

Я.Б.Глущенко

Повний текст виготовлено 13 жовтня 2020 року.