Справа № 300/791/20
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/791/20 пров. № А/857/8939/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Скільський І.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 09 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак» (далі ТОВ «Галичина-Табак») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі ГУ ДФС) про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) від 05 лютого 2020 року за № 1450650/36497264, № 1450651/36497264, № 1450652/36497264, № 1450653/36497264, № 1450654/36497264 та зобов`язати Державну податкову службу України (далі ДПС) зареєструвати податкові накладні від 30 вересня 2019 року № 11253, № 11254, № 11255, № 11327, № 11320 у ЄРПН днем їх подання 15 жовтня 2019 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі № 300/791/20, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачем було направлено податковому органу пояснення та всі копії первинних документів на підтвердження господарських операцій з контрагентами ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Гал-Леобуд», ТОВ «Брітіш Амерікан Табакко Сейлз егд Маркетинг Україна» та ПП «Старт Трейд 1». Зміст та обсяг здійснених господарських операцій, наявність чи відсутність наданих ТОВ «Галичина-Табак» маркетингових послуг контролюючому органу підлягають з`ясуванню при проведенні документальної чи іншої податкової перевірки, а не під час вирішення питання про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної.

У апеляційній скарзі ГУ ДПС просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Галичина-Табак» у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що надані на розгляд комісії акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), звіти в частині визначення послуг, факт надання яких вони засвідчують, носять узагальнений інформаційний характер та не містять даних щодо того, які конкретно роботи були виконані з метою надання послуг, обумовлених укладеними договорами та в яких об`ємах.

Враховуючи наведене, такі обов`язкові реквізити як «зміст та обсяг господарської операції» не були відображені в наданих документах, що слугувало підставою для відмови у реєстрації податкових накладних.

Позивач не надав належних доказів, які б дали змогу повно та об`єктивно встановити всі обставини справи, реальність спірних правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС позивач ТОВ «Галичина-Табак» підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 02 листопада 2019 року ТОВ «Галичина-Табак» укладено з ТОВ «Баядера Логістик» договір № 4М19 та протокол № 01/35 розбіжностей до вказаного договору про надання маркетингових послуг, які полягають у визначенні обсягів продажу алкогольної продукції, визначення залишків продукції, відносної динаміки продажів продукції, середньоденних продажів продукції. Відповідно актів № 101861 та № 101864 від 30 вересня 2019 року позивачем надані ТОВ «Баядера Логістик» маркетингові послуги на суму 10 127,25 грн та 10 775,77 грн відповідно. Оплата послуг здійснена ТОВ «Баядера Логістик» шляхом безготівкового розрахунку згідно із платіжними дорученнями № BLK1263 від 12 листопада 2019 року та № іf762 від 21 листопада 2019 року.

01 листопада 2018 року між ТОВ «Галичина-Табак» та ТОВ «Гал-Леобуд» укладено договір № 01-11/18-1М про надання позивачем послуг із стимулювання продажу (реалізації) товарів та організації передпродажної підготовки товару. Відповідно до акту від 30 вересня 2019 року № 101876 позивачем було надано послуги зі стимулювання продажу (реалізації) товарів ТОВ «Гал-Леобуд» на суму 14 136,91 грн, які були оплачені відповідно до платіжного доручення № 5355 від 17 жовтня 2019 року.

ТОВ «Галичина-Табак» 01 січня 2017 року уклало з ТОВ «Брітіш Амерікан Табакко Сейлз егд Маркетинг Україна» договір №2 про надання послуги з підтримки наявності та асортименту продукції у пунктах продажу. 30 вересня 2019 року на виконання вказаного договору було складено акт, згідно із яким позивачем надані вказані послуги на загальну суму 76 047,11 грн, оплата за які була здійснена згідно із платіжним дорученням № 000006567 від 30 липня 2019 року.

16 вересня 2012 року між ТОВ «Галичина-Табак» та ПП «Старт Трейд 1» було укладено договір № 119 про надання позивачем послуг з постійного забезпечення наявності товару у продажі в торгових точках, оперативного поповнення обсягів продукції, перевірки терміну придатності до вживання, накопичення інформації щодо продажу продукції та надання такої інформації. Згідно з актом від 30 вересня 2019 року № 104384 позивачем було надано маркетингові послуги за період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року на суму 6 300 грн, оплата за які здійснена 17 жовтня 2019 року відповідно до платіжного доручення № 9274.

15 жовтня 2019 року на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 ПК ТОВ «Галичина-Табак» було надіслано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні:

№ 11253 на суму 10127,24 грн (у т.ч. ПДВ 1 687 грн.), № 11254 на суму 10 775,77 грн (у т.ч. ПДВ 1 795,96 грн) на покупця ТОВ «Баядера Логістик»;

№ 11255 на суму 14 136,91 грн (у т.ч. ПДВ 2 356,15 грн) на покупця ТОВ «Гал-Леобуд»;

№ 11327 на суму 76 047,11 грн (у т.ч. ПДВ 12674,52 грн) на покупця ТОВ «Брітіш Амерікан Табакко Сейлз егд Маркетинг Україна»;

№ НОМЕР_1 на суму 6 300 грн (у т.ч. ПДВ 1050 грн) на покупця ПП «Старт Трейд 1».

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій квитанцій від 16 жовтня 2019 року про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, реєстрація податкових накладних №11253, №11254, №11255, № 11327 та № 11320 від 30 вересня 2019 року було зупинено, так як вони відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критерії ризиковості платника податку, а позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

У період з 29 січня 2020 року по 31 січня 2020 року ТОВ «Галичина-Табак» засобами електронного зв`язку направило контролюючому органу пояснення по вказаних чотирьох контрагентах щодо реальності здійснення господарських операцій з документальним підтвердженням таких операцій, а саме: договори про надання послуг з протоколами розбіжностей, договори поставки, акти наданих послуг, звіти щодо наданих послуг, платіжні доручення про оплату даних послуг, акти звірки взаєморозрахунків.

05 лютого 2020 року ТОВ «Галичина-Табак» отримано рішення Комісії ГУ ДПС № 1450650/36497264, № 1450651/36497264, № 1450652/36497264, № 1450653/36497264, № 1450654/36497264 про відмову у реєстрації поданих на реєстрацію податкових накладних у зв`язку із ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

13 лютого 2020 року та 14 лютого 2020 року позивачем подано скарги на вказані рішення Комісії ГУ ДПС до комісії центрального рівня, які рішеннями від 18 лютого 2020 року № 4621/36497264/2, № 4623/36497264/2, № 4623/36497264/2, № 4624/36497264/2, № 4647/36497264/2 залишені без задоволення, а рішень комісії регіонального рівня без змін, оскільки платником податку не надано копій договорів, копій первинних документів, копій розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано приписами Податкового кодексу України (далі ПК)

Згідно із підпунктом 187.1. статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до приписів пункту 74.2 статті 74 ПК в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3 статті 74 ПК).

У пункті 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі Порядок № 1246) зазначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації.

Згідно із пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 201.16 статті 201 ПК передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» було затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Порядок №117).

Пунктом 5 Порядку №117 передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Приписами пунктів 12, 13 Порядку № 117 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до матеріалів справи зупинення реєстрації спірних податкових накладних позивача від 30 вересня 2019 року № 11253, № 11254, № 11255, № 11327, № 11320 було здійснено на підставі Критеріїв ризиковості платника податку, зазначених у листі ДФС № 1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року «ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1Критеріїв ризиковості платника податку».

При цьому відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 таких Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК ; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК; в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Суд апеляційної інстанції погоджується із думкою суду першої інстанції про те, що механізму затвердження зазначених критеріїв з огляду на відсутність доступного для ознайомлення механізму прийняття проектів таких актів не можна вважати прозорим, що порушує принцип передбачуваності державної регуляторної політики, закріплений у Законі України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Водночас, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, мають лише інформаційний характер і не можуть встановлювати правових норм чи іншим чином затверджувати обов`язкові для фізичних та юридичних осіб правила.

Поза тим, суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що у квитанціях від 16 жовтня 2019 року контролюючим органом зазначено про невідповідність поданих позивачем на реєстрацію податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених підпунктом 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, однак у не зазначено чіткого переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію таких податкових накладних.

Відповідно до приписів пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є або відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, або відповідність податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

При цьому пункти 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включають у себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Галичина-Табак» у відповідності до приписів Порядку №117 направило контролюючому органу пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарських операцій з контрагентами ТОВ «Баядера Логістик», ТОВ «Гал-Леобуд», ТОВ «Брітіш Амерікан Табакко Сейлз егд Маркетинг Україна» та ПП «Старт Трейд 1».

Апеляційний суд наголошує на тому, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого формулювання контролюючим органом конкретних вимог щодо необхідності такого подання. Нечітке формулювання контролюючим органом підстав для зупинення реєстрації податкових накладних позбавило можливості позивача визначити вичерпний перелік документів, достатній для такої реєстрації.

Надані позивачем на власний розсуд контролюючому органу первинні документи на обґрунтування реальності спірної господарської операції за формою відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 складення, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704.

У постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18 було вказано, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Слід наголосити на тому, що головною рисою актів індивідуальної дії є їхня гранична чіткість, яка проявляється у чіткому формулюванні конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою індивідуальних питань, що виникають у сфері правозастосування; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, ГУ ДПС не мало належних правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних позивача у ЄРПН оспорюваними рішеннями № 1450650/36497264, № 1450651/36497264, № 1450652/36497264, № 1450653/36497264, № 1450654/36497264 від 05 лютого 2020 року, які не відповідають наведеним вимогам щодо чіткості, зрозумілості, відповідності нормам чинного законодавства, а отже не можуть вважатися обґрунтованими.

Пунктом 19 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У пункті 20 Порядку № 1246 вказано, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на викладене та з урахуванням зазначених висновків апеляційного суду, позовні вимоги ТОВ «Галичина-Табак» щодо зобов`язання ДФС зареєструвати спірні податкові накладні від 30 вересня 2019 року № 11253, № 11254, № 11255, № 11327, № 11320 у ЄРПН днем їх подання 15 жовтня 2019 року правомірно задоволені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі № 300/791/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар