Справа № 465/1645/20
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

08.10.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Балита К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.10.2019 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 .

21.02.2020 року вищевказану квартиру позивач продав, що підтверджується договором купівлі-продажу.

За весь період часу ОСОБА_1 жодного разу не проводив ремонтних робіт по будинку, у зв`язку із відсутністю коштів, а тому незрозуміло з яких причин останній був притягнутий до адміністративної відповідальності. Зокрема постанови від 11.03.2020 року №31а та від 12.03.2020 року34-а.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

13.08.2020 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова призначено розгляд справи №465/1645/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзиву від представників відповідачів не надходило, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляду за правилами загального провадження від сторін не надходило.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» під державним архітектурно-будівельним контролем необхідно розуміти сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553).

Відповідно до п.п.2 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Судом встановлено, що 11.03.2020 року інспектор ДАБІ виніс постанову №№31-а про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 96 КУпАП, та постанову №34-а від 12.03.2020 року за ч.5 ст. 96 КУпАП.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ст. 27 Закону України Про архітектурну діяльність», замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані абезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов`язковою;

не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону;

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до абз.4 п. 15-1 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ №466 виконання підготовчих або будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.5 ст. 96 КУпАП, а саме не доведено, що ремонтні роботи проводилися ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, щодо оскаржуваної постанови №31-а, а саме щодо проведення будівельних робіт з реконструкції вищевказаної квартири, розташованої на першому поверсі двоповерхового багатоквартирного житлового будинку з розширенням шляхом прибудови додаткової триповерхової будівлі на прибудинковій земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності ЛМР, без права користування земельною ділянкою та без проектної документації, то суд звертає увагу на те, що до суду не надано жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст. 96 КУпАП, а саме не доведено, що таке розширення проводилися ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Щодо заявленої позовної вимоги про заборону притягнення до адміністративної відповідальності, то суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України, За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд не вправі заборонити відповідачу притягувати до адміністративної відповідальності

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 243, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,-задоволитиь частково.

Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №34-а від 12.03.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП.

Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №31-а від 11.03.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.