Справа № 640/7661/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08 жовтня 2020 року м. Київ № 640/7661/20
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі № 640/7661/20 за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК."
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." задоволено повністю:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за № , винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві 23 січня 2020 року;

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення за № , винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві 23 січня 2020 року.

07.09.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." Про ухвалення додаткового рішення з огляду на невирішення питання судових витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 призначено розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/7661/20 на 08.10.2020.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

08.10.2020 представники сторін у судове засідання не з`явились, судом прийнято рішення про розгляд заяви у письмовому провадженні.

До канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли додаткові пояснення представника Головного управління ДПС у м. Києві щодо заяви позивача про стягнення понесених витрат на оплату правничої допомоги у справі № 640/7661/20, в якому зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." сплачено судовий збір у більшому розмірі ніж передбачено Законом України «Про судовий збір», заяву про стягнення судових витрат подано з порушенням строку, при цьому позивачем не надано договір про надання правової допомоги від 10.12.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Так, частиною першою статті 132 КАС України, визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Розподіл судових витрат при прийнятті рішення в адміністративній справі регулюється статтею 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд звертає увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/7661/20, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.08.2020.

03.09.2020 проведено судові дебати, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Варто відмітити, що разом з позовною заявою та під час розгляду справи позивачем не подано доказів (договорів, рахунків тощо), що підтверджують витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." на правничу допомогу, як і не заявлено клопотання про подання таких доказів у п`ятиденний строк після ухвалення рішення у справі попри явку представника позивача - адвоката Сабіна М.Г. у судові засіданні 20.05.2020, 16.07.2020, 27.08.2020, 03.09.2020.

Разом з тим, заяву з вимогою про стягнення з Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу Адвокатським об`єднанням «МАКС БЛУМ» в розмірі 20 000,00 грн. з відповідними доказами (Додатковою угодою № 1 від 10.03.2020, рахунком № 119 від 30.04.2020, актом наданих послуг від 27.06.2020, платіжним дорученням № 1098 від 04.05.2020) подано лише 07.09.2020, тобто після ухвалення судом рішення по суті без з`явлення попередньо відповідного клопотання у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України та за відсутності поважних причин для пропущення строку на подання доказів.

Окрім того, суд відмічає, що Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19 висловлено позицію, у якій, зокрема, зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд відмічає, що позивачем не надано належним чином завіреної копії договору № 90 від 10.12.2019 на підставі якого укладено Додаткову угоду № 1 від 10.03.2020 та складено рахунок № 119 від 30.04.2020.

Враховуючи, що наслідком неподання відповідних доказів протягом встановленого строку у відповідності до вимог ст. 139 КАС України є залишення заяви з повідомленням про розмір витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, без розгляду, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення судових витрат за рахунок Головного управління ДПС у м. Києві у частині витрат на професійну правничу допомогу Адвокатським об`єднанням «МАКС БЛУМ» в розмірі 20 000,00 грн.

Щодо питання стягнення судового збору суд відмічає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду позову майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102,00 гривень.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру у розмірі 4 932 144 грн.

Враховуючи вищенаведене, сума судового збору, що підлягала сплаті у даній справі, становить 21020,00 грн.

Водночас, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 25090,83 грн. відповідно до платіжних доручень:

№ 1579 від 11.03.2020 на суму 21 020,00 грн.;

№ 1580 від 11.03.2020 на суму 4070,83 грн.

Як вже зазначалось, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління ДПС у м. Києві сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." судового збору у сумі 21 020,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1579 від 11.03.2020.

Водночас п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок помилково сплачених коштів до державного бюджету врегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013.

Згідно абз. 1 п. 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

З огляду на зазначене, в частині повернення судового збору у розмірі 4070,83 грн., сплачено відповідно до платіжного доручення № 1580 від 11.03.2020, суд відмічає, що позивачу необхідно звернутися до суду на рахунок якого помилково перерахований судовий збір - Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про отримання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, форму якого затверджено Порядком.

У відповідній заяві слід зазначити:

причини повернення коштів з бюджету;

найменування платника;

код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або ПІБ фізичної особи;

реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону;

додати до заяви копію документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету, зазначити у заяві його дату та номер (при собі мати оригінал такого документу).

Після отримання в суді подання, згідно з абз. 5 п. 5 Порядку останнє подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджуюсь перерахування коштів до бюджету.

З урахуванням наведеного, підстави для стягнення судового збору у розмірі 4070,83 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 252, 255 КАС України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву б/н від 04.09.2020 «Про ухвалення додаткового рішення» представника ТОВ "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." Сабіна М.Г. задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕКС ЛОГІСТИК." (адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28-А, літ. Г, ідентифікаційний код - 37882298) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 43141267) понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень).

3. У іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядок, визначений статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Пащенко