Справа № 520/12483/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

12 жовтня 2020 р. Справа № 520/12483/2020

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, яка полягає в не перерахунку та ненарахуванні ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2020 роки в розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум протиправною;

- зобов`язати управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради здійснити перерахунок, нарахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2020 роки у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

- зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2020 роки, у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу термін - не більше десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом разом з доказами поважності причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів або зазначити законодавчий акт, який встановлює інші строки звернення до суду з аналогічним позовом.

На виконання ухвали суду 02.10.2020 року представником позивача надано до суду заяву, в якій просив відкрити провадження по справі наголошуючи на тому, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем не пропущено строк звернення.

Щодо поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Предметом позову є визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2020 роки у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком.

В позовній заяві зазначено, що в період проходження військової служби позивач отримав статус учасника бойових дій 30.11.2001 року, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . Позивачу здійснювалася виплата до 05 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» за період з 2015 по 2020 роки, проте розмір таких виплат позивач вважає невірним.

Враховуючи, що станом на 2015 рік позивач був отримувачем одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій щорічно до 05 травня, отже щорічно отримуючи одноразову допомогу з 2015 року та отримуючи таку виплату до 05 травня відповідного року у меншому розмірі, повинен був бути обізнаним про неналежне виконання своїх обов`язків з боку відповідача, в той час своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за судовим захистом.

Таким чином, позовні вимоги в частині перерахунку та виплати разової грошової допомоги за період 2015 - 2019 роки пред`явленні за межами передбаченого ст. 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

В заяві, поданій представником позивача на виконання ухвали суду від 23.09.2020 року, зазначено, що відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.

Так, 22.08.2020 року позивач звертався до відповідача із заявою про надання довідки про нараховану та виплачену ОСОБА_1 до 5 травня разову грошову допомогу за період 2015 - 2020 роки, здійснити новий розрахунок такої виплати обчисливши розмір зазначеної разової грошової допомоги з урахуванням вимог ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гаранті їх соціального захисту", а також нарахувати та здійснити виплату такої допомоги з урахуванням виплачених сум.

Листом Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 02.09.2020 року № 15-346/05 на заяву позивача від 22.08.2020 року надано довідку про доходи за 2015 - 2020 роки та повідомлено, що призначення, зміна або визначення розмірів допомог та компенсацій до повноважень центру не входять, тому здійснити виплату допомоги в іншому розмірі немає підстав.

Отже, про порушення своїх прав позивач дізнався у вересні 2020 року, тому не пропустив строк звернення до суду.

Суд не приймає вказане до уваги, оскільки листом Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 02.09.2020 року № 15-346/05 фактично відмовлено у здійснені позивачу перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня з тих підстав, що це не входить до повноважень Обласного центру.

Крім того, суд зауважує, що вказана грошова виплата є періодичним платежем, отже, про порушення своїх прав позивач мав дізнатися під час отримання такої виплати у розмірі, з яким він не погоджується, протягом 2015 - 2019 років, враховуючи також те, що в позовній заяві представник позивача підтвердив, що ОСОБА_1 отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учасник бойових дій у відповідних розмірах за період 2015 - 2019 роки. При цьому, позивач не погоджується з розмірами такої виплати. Тому, про порушення своїх прав позивачу було відомо з 2015 року.

Таким чином, твердження позивача, що лише у вересені 2020 року він дізнався про порушення своїх прав, є безпідставними та не беруться судом до уваги при визначенні строку звернення до суду з даним позовом.

Також, в поданій заяві на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представник позивача повторно наголошував на тому, що ненарахування та не виплата позивачу разової грошової допомоги до 05 травня є триваючим правопорушенням.

Суд не приймає до уваги такі доводи представника позивача, оскільки в даному випадку не вбачається бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги, а вбачаються дії щодо нарахування та виплати зазначеної допомоги у меншому розмірі, про що вже зазначалося в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.09.2020 року, тоді як в даній справі мова йде про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2020 роки у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком.

Отже, звернувшись 18.09.2020 року до суду з позовом щодо зобов`язання відповідача здійснення перерахунку, нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2019 роки у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом не вбачається, позивачем таких не зазначено, не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 травня 2019 року по справі №815/3087/18 (адміністративне провадження №К/9901/64037/18), в якій Верховний Суд вирішував питання щодо строку звернення позивача до суду з позовом стосовно виплати йому грошової допомоги до 5 травня та дійшов висновку пропуску строку звернення позивача до суду у червні 2018 року стосовно виплат грошової допомоги до 5 травня за 2011-2016 роки, оскільки одноразова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, тому позивач повинен був дізнаватися про порушення своїх прав щороку при її отриманні в розмірі, меншому ніж передбачено законом.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду від 23.07.2020 року по справі №761/28365/16-а в обґрунтування своєї позиції щодо звернення до суду з даним позовом без порушення строку звернення, встановленого ст. 122 КАС України, оскільки вказана постанова прийнята в інших правовідносинах щодо виплати пенсії, яка є періодичним платежем та в силу закону повинна була бути перерахована відповідним органом, та зроблено висновок з огляду на приписи статті 51 Закону №2262-ХІІ, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Отже, у вказаній постанові Верховний Суд вирішував питання строкового обмеження щодо виплати конкретного виду соціального забезпечення - пенсії, тоді як в даній справі мова йде про виплату позивачу іншої соціальної виплати - щорічної разової грошової допомоги.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги, в меншому розмірі, як зазначає позивач, яка є разовою виплатою, суд зауважує, що законодавством не встановлено реалізації зазначеного права без обмеження строком. Зазначене також підтверджується вищезазначеною постановою від 23.07.2020 у справі №761/28365/16-а, на яку посилається позивач, де зазначено, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому, строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Таким чином позивач пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, що також не спростовано змістом заяви представника позивача від 02.10.2020 року на виконання ухвали суду від 23.09.2020 року.

Згідно положень частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 02.10.2020 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві в частині позовних вимог про зобов`язання здійснення перерахунку, нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2019 роки у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви у вказаній частині позовних вимог не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в частині позовних вимог про зобов`язання здійснення перерахунку, нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2019 роки у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком - повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Суд роз`яснює, що позовна заява та всі додані до неї документи залишаться в матеріалах справи та не повертаються позивачу.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко