Справа № 240/5896/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/5896/20
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у розгляді заяви щодо встановлення статусу учасника бойових дій під час проходження військової служби на території Республіки Афганістан та зобов`язати відповідача направити для розгляду комісії Міністерства оборони України документи, щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій, що приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що в період з 07 січня 1980 року по 30 січня 1980 року проходив військову службу на території Республіки Афганістан, де в складі військової частини НОМЕР_1 брав безпосередню участь у бойових діях. Відповідно до списку учасників бойових дій на видачу посвідчень на право пільги по Саксаганському райвійськкомату м. Кривого Рогу, затвердженого Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом від 3 вересня 1999 року, зазначено, що, він, проходив службу в Республіці Афганістан в/ч НОМЕР_1 з 07.01.1980 по 30.01.1980 р , згідно довідки зам.в/к , обліково - послужної картки. Відповідно до архівної довідки від 30.10.2019 року виданої за № 21/59/Д-4269 Прикордонним архівом Федеральної служби безпеки Російської федерації, зазначено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_1 , знаходився на території Республіки Афганістан з 07 січня 1980 року та з 30 січня 1980 року. При зверненні до обласного військового комісаріату документи ОСОБА_1 були повернуті без реалізації тому, що, на думку відповідача, вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій повинно вирішуватись органами Державної прикордонної служби. Позивач не погоджується із даним рішенням, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов у письмове провадження по даній справі.
У відзиві на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема, вказує, що наказом Міністерства оборони України від 30.09.2019 №511 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків "Ветеран війни - учасник бойових дій" та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості. У пунктах 2, 3 наказу № 511 визначено утворити комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_2 , командуваннях видів Збройних Сил України та оперативних командуваннях "Північ", " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", " ОСОБА_2 " та " ІНФОРМАЦІЯ_4 ". Правонаступниками комісій обласних та Київського міського військових комісаріатів є комісії: Міністерства оборони країни - стосовно осіб, визначених пунктами 1-18 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому надання позивачу статусу учасника бойових дій не належить до компетенції комісій Міністерства оборони України та Збройних Сил України.
Суд, враховуючи пояснення сторін, наданих в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 02.11.1979 по 06.03.1980 проходив службу у Республіці Афганістан в/ НОМЕР_3 , що підтверджується обліково-послужною карткою № НОМЕР_4 .
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання статусу учасника бойових дій.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2019 повернуто без реалізації документи позивачу щодо встановлення статусу учасника бойових дій, в зв`язку з тим, що Прикордонні війська СРСР, у складі яких була військова частина НОМЕР_1 , у якій ОСОБА_1 проходив військову службу, не належать до компетенції Міністерства оборони та Збройних сил України.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернуся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії. Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63 до держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, на їх території віднесений Афганістан (період бойових дій: квітень 1978 р. - грудень 1989 р.).
Згідно з вищезазначеною постановою, Республіка Афганістан віднесена до переліку держав на території яких в період квітня 1978 року по грудень 1989 року проходили бойові дії.
З аналізу вказаних правових норм вбачається, що обов`язковою умовою для надання позивачу статусу учасника бойових дій є встановлення двох фактів, а саме: проходження служби, перебування у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і безпосередня участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Як встановлено судом та не спростовується учасниками справи ОСОБА_1 звернувся до Житомирського обласного війського комісаріату із заявою про встановлення йому статусу УБД.
У судовому засіданні позивач пояснив, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що входила до складу Прикордонних військ КДБ СРСР, вони в свою чергу структурно входили до складу Комітету державної безпеки СРСР (КДБ СРСР, до 1978 року - КДБ при Раді Міністрів СРСР). Прикордонні війська КДБ СРСР відповідно до статті 4 "Закона Союза Советских Социалистических Республик "О всеобщей воинской обязаности" від 12.10.1967, вважалися складовою частиною Збройних Сил СРСР в період з 01.09.1939 по 21.03.1989. Отже, Державна прикордонна служба України до військової частини НОМЕР_1 Прикордонних військ КДБ СРСР жодного відношення ніколи не мала.
Станом на момент розгляду відповідачем матеріалів про визнання учасником бойових дій, набрало чинності Положенням комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим наказом Міністерства оборони України 30.09.2019 № 511 /дата набрання законної сили - 20.12.2019/.
Відповідно до пункту 1 Положення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісія) створюються в Міноборони, Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_2 , командуваннях видів Збройних Сил України та оперативних командуваннях «Північ», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ОСОБА_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Правонаступниками комісій обласних та Київського міського військових комісаріатів є комісії:
Міністерства оборони України - стосовно осіб, визначених пунктами 1-18 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
оперативних командувань «Північ», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ОСОБА_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - стосовно осіб, визначених пунктом 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З аналізу Положення вбачається, що саме на Міністерство оборони України, покладено обов`язок щодо прийняття рішення щодо розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Відповідно до пункту 18 Положення №511 Документи, які подаються на розгляд Комісій, готують відповідні підрозділи служби персоналу, органи соціального забезпечення обласних та Київського міського військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) чи особисто заявник.
Військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням. Покладення на військові комісаріати завдань, не передбачених законодавством, не допускається.
Обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів.
Військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції військових комісаріатів, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Тож суд погоджується з доводами позивача, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не передав документи щодо встановлення статусу УБД на розгляд Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, до повноважень та компетенції якої належить розгляд заяв громадян.
Тому позовну заяву слід задовольнити, дії відповідача щодо повернення без реалізації документів ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій є неправомірними,а порушене право позивача на отримання статусу учасника бойових дій підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача передати заяву про встановлення статусу учасника бойових дій на розгляд комісії Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем у порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність оскаржуваного рішення відповідача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У силу приписів ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського обласного військового комісаріату.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) задовольнити.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 яка викладена листом від 27.12.2019 №7302 у розгляді заяви щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи, щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій, що приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістану на розгляд до комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова