Справа № 200/4578/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року справа №200/4578/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року (повне судове рішення складено 07 липня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/4578/20-а (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області, податковий орган), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (доповнення підстав позову та зміну позовних вимог), зазначав, зокрема, що є самозайнятою фізичною особою, яка провадила незалежну професійну діяльність адвоката, та перебуває на обліку в органі доходів і зборів, що розташований на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція, а тому згідно з п. 9-4 розд. VIII Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VІ) на час проведення антитерористичної операції до її закінчення звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов`язків платника єдиного внеску у вказаний період до нього не застосовуються.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а задоволено його позов: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 21.05.2019 року № Ф-191683-45 з єдиного внеску у розмірі 21 030,90 грн.

Однак, податковий орган таку недоїмку як безнадійну не списав, і на підставі отриманого судового рішення відповідно до Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (далі Наказ № 422), не здійснив відповідне коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника податків, чим допустив протиправну бездіяльність.

Така бездіяльність порушує його права; відповідач незаконно нараховує йому пеню та штрафи на суму цієї недоїмки, а всі його податкові платежі зараховуються не в рахунок сплати поточних податкових зобов`язань, а в рахунок погашення скасованої судом заборгованості згідно з черговістю її виникнення, у зв`язку з чим у нього автоматично виникає заборгованість зі сплати поточних зобов`язань з єдиного внеску.

Крім того, відповідач порушив обов`язковий для нього 20-й денний строк розгляду скарги позивача, тому останній вважав, що відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VІ така скарга вважається повністю задоволеною на його користь.

У зв`язку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 21 030,90 грн. та не здійснення коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника податків у зв`язку із списанням безнадійного податкового боргу в сумі 21 030,90 грн. та скасуванням вказаної заборгованості згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а;

- зобов`язати відповідача провести списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 21 030,90 грн.;

- зобов`язати відповідача здійснити коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника податків у зв`язку із списанням безнадійного податкового боргу у сумі 21 030,90 грн. та скасуванням вказаної заборгованості згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання щодо ОСОБА_1 безнадійної недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21 030,90 грн. та не здійснення коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язано ГУ ДПС у Донецькій області списати щодо позивача безнадійну недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21 030,90 грн. та внести зміни до інтегрованої картки платника щодо ОСОБА_1 шляхом погашення (зменшення) недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 21 030,90 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пункт 9-4 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ не скасовував повністю обов`язків платника єдиного внеску, пільги по сплаті такого внеску у позивача відсутні. Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги, не врахував, що жодна з обставин, передбачених ч. 7 ст. 25 Закону № 2464-VІ щодо позивача не встановлена, що свідчить про безпідставність коригування боргу з єдиного внеску. Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 21.05.2019 № Ф-191683-45 та не зобов`язано контролюючий орган здійснити коригування інтегрованої картки позивача з єдиного внеску. Також позивачем не надано сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України.

Крім того, апелянт зазначив, що з 13.02.2020 набрав чинності Закон України від 14.01.2020 № 440-IX, яким п. 9-4 розд. VIII Закону № 2464-VІ щодо звільнення таких платників єдиного внеску, як позивач, від виконання своїх обов`язків на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції виключено, тому підстави для застосування п. 9-4 розд. VIII вказаного Закону відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 є самозайнятою фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність адвоката (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 3804, видане 16.02.2011 на підставі рішення Донецької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури), є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів (в Покровській ДПІ Покровсько-Добропільського управління Головного управління ДПС у Донецькій області, м. Покровськ Донецької обл.), що розташований на території населеного пункту, включеного до переліку, що зазначений у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII), де проводилася антитерористична операція, розпочата на підставі відповідного Указу Президента України.

05.01.2017 позивач подав до податкового органу за основним місцем обліку заяву про звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску на підставі п. 9-4 розд. VIII Закону № 2464-VІ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 21.05.2019 № Ф-191683-45 зі сплати єдиного внеску у розмірі 21 030,90 грн.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області (правонаступником якого є ГУ ДПС у Донецькій області) вказаному платнику надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 21.05.2019 № Ф-191683-45 на суму недоїмки 21 030,90 грн. за період з 2018 року по 2019 рік, тобто за період, коли позивач був звільнений від сплати єдиного внеску відповідно до п. 9-4 розд. VIII Закону № 2464-VІ.

Недоїмка позивача з єдиного внеску, що виникла за період, щодо якого винесено вимогу, відповідачем не списувалася через те, що, на думку податкового органу, підстави для звільнення позивача від сплати сум єдиного внеску відсутні. У зв`язку з цим в інтегрованій картці позивача залишилася обліковуватися недоїмка з єдиного внеску за цей період в сумі 21 030,90 грн., що відповідачем не заперечується.

02.03.2020 позивач направив на адресу начальника ГУ ДПС у Донецькій області скаргу від 28.02.2020 на протиправні дії його посадових осіб щодо невнесення до його інтегрованої картки платника податків відомостей щодо скасування судом недоїмки з єдиного внеску в розмірі 21 030,90 грн. (відповідно до коду поштового відправлення № 019 відповідачем отримана 05.03.2020).

На вказану скаргу надана відповідь - лист від 03.04.2020 № 29317/10/05-99-53-11, в якому зазначалося, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а не містить жодних вимог щодо зобов`язання провести відповідні дії по коригуванню облікових даних в його інтегрованій картці шляхом скасування заборгованості з єдиного внеску, штрафів, пені. Тому підстави для внесення відомостей до його інтегрованої картки платника податків щодо скасування заборгованості з єдиного внеску, штрафів, пені у розмірі 21 030,90 грн. відсутні.

У червні 2020 року позивач подав до податкового органу за основним місцем обліку заяву від 18.06.2020 про списання безнадійної заборгованості, в якій просив визнати суму боргу з єдиного внеску в розмірі 21 030,90 грн. безнадійною та провести її списання.

За результатом розгляду вказаної заяви ГУ ДПС у Донецькій області надана відповідь від 02.07.2020 №55002/10/05-99-10-03-14, в якій зазначалося, що оскільки п. 9-4 розд. VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ втратив чинність, тому підстави для списання заборгованості, що виникла в період з 19.04.2018 по 20.01.2020 (яка обліковується згідно з даними інформаційної системи ДПС України), відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд надав оцінку наявності підстав для формування вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, в тому числі, ураховуючи період дії п. 9-4 розд. VIII Закону № 2464-VІ та Закону № 1669-VII, зазначив про наявність судового рішення про визнання протиправною та скасування відповідної вимоги.

Так, встановивши наявність на час розгляду справи в інтегрованій картці суми недоїмки з єдиного внеску, дійшов висновку, що податковий орган не здійснив відповідне коригування показників стану розрахунків з бюджетом в інтегрованій картці платника податків щодо безнадійної недоїмки позивача з єдиного внеску. Отже, податковий орган недоїмку позивача з єдиного внеску, як безнадійну, не списав і в інтегрованій картці позивача не здійснив погашення (зменшення) суми такої недоїмки, чим допустив протиправну бездіяльність.

З такими висновками не погоджується колегія суддів та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з такого.

Як вже було зазначено раніше, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено: визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 21.05.2019 №Ф-191683-45 зі сплати єдиного внеску у розмірі 21 030,90 грн.

Позивач вважає, що в цьому випадку, з метою поновлення його порушеного права, слід зобов`язати відповідача провести списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 21 030,90 грн. та здійснити коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника податків у зв`язку із списанням безнадійного податкового боргу у сумі 21 030,90 грн.

Спершу колегія суддів зазначає, що нормами спеціального закону, а саме ч. 7 ст. 25 Закону № 2464-VІ встановлено, що сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску.

Порядок списання податкового боргу визначений чинним законодавством.

Відповідно до п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Пунктом 101.2 статті 101 ПК України, під терміном «безнадійний» розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок), визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктами 4.1, 4.2 зазначеного Порядку передбачено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Будь-яких документів, передбачених ПК України та Порядком, позивач до відповідача не подавав.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Таким чином, списанню підлягає лише безнадійний борг, який списується на підставі рішення відвідного територіального органу.

Отже, недоїмка зі сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка визначена податковим органом у вимозі від 21.05.2019 № Ф-191683-45 на суму 21 030,90 грн., списанню не підлягає. Зобов`язання податкового органу провоести списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені суперечить вимогам спеціального закону, тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити.

За приписами п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VІ, органи доходів і зборів зобов`язані, зокрема: здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону; здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру страхувальників Державного реєстру.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61, пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України (далі ПК України), податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно зі ст.71, пп.72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій;

За приписами п. 2 розділу І, п.п.1, 2 підрозділу 4 розділу V Порядку № 422, ІКП - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, зокрема, інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/ "Вручено, судовий розгляд"/ "Анульовано").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку"/"Вручено, судовий розгляд"/ "Анульовано" при частковому скасуванні.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Слід зазначити, що Закон № 1669-VII не скасовує обов`язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), а лише надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що предметом позову у справі № 200/12483/19-а було оскарження вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області, позовні вимоги були задоволені, оскільки позивач, протягом спірного періоду з 14.04.2014 по день винесення вимоги перебував на обліку в органі доходів і зборів, що розташований на території населеного пункту, де проводиться антитерористична операція та здійснював свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції.

При цьому, таким рішенням не було зобов`язано податковий орган провести коригування (списати) суму боргу в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску, тобто, зазначеним рішенням скасовано виконавчий документ, а не скасовано заборгованність з єдиного внеску.

Таким чином, вимоги про зобов`язання відповідача здійснити коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника податків у зв`язку із списанням безнадійного податкового боргу у сумі 21 030,90 грн. та скасування вказаної заборгованості згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 в справі № 200/12483/19-а, також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 КАС України та прийняти нове, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що в задоволенні вимог позивача відмовлено в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору при поданні позову йому відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 283, 310, 315, 317, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області задовольнити повністю.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 200/4578/20-а скасувати повністю.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Повне судове рішення 12 жовтня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. В. Гайдар

Г. М. Міронова