Справа № 280/977/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року м.Дніпросправа № 280/977/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами Головного управління ДФС у Запорізькій області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 280/977/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником є Головне управління ДПС у Запорізькій області) від 12 лютого 2019 року:

- форми С № за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 805 332,35 грн.;

- форми Р № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 702 631,13 грн.;

- форми Р від 12.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати військового збору на суму 58 552,60 грн.;

- форми Р від 12.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 682 018,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року позовні вимоги позивача було задоволено частково. Так, суд визнав протиправними та скасував:

податкове повідомлення-рішення форми Р від 12.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 702 631,13 грн.;

податкове повідомлення-рішення форми Р від 12.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати військового збору на суму 58 552,60 грн.;

податкове повідомлення-рішення форми Р від 12.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 682 018,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

З рішенням суду першої інстанції не погодились як позивач, так і відповідач, ними були подані апеляційні скарги.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено:

рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 280/977/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми С від 12.02.2019 № та прийнято нове про задоволення цієї частини позовних вимог;

визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми С від 12.02.2019 № за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 805 332,35 грн.;

в решті рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 280/977/19 залишено без змін.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 14 482,25 грн..

18 серпня 2020 року до Третього апеляційного адміністративного суду представником позивача - адвокатом Гришко І.І. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 000 грн., які позивач поніс у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Крім того, просить поновити строк на подання доказів, понесених позивачем витрат у зв`язку із розглядом справи.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Частинами другою-п`ятою статті 252 КАС України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частинами 1-2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Стаття 139 КАС України визначає правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи встановлено, що постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року ухвалено за участю представників сторін, зокрема, представника повивача адвоката Гришко І.І.. Тобто, представник позивача був обізнаний про прийняття даного рішення.

Колегія суддів зауважує, що з огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Встановлено, що 06 квітня 2020 року представником позивача подано до суду апеляційної інстанції відзив, пункт 4 прохальної частини якого містить вимоги щодо здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог законодавства, докази понесених витрат в цій частині будуть надані в порядку ч.7 ст.139 КАС України. При цьому, представником не вказано поважних причин, які зумовили неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі.

Також встановлено, що докази витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу надійшли до суду апеляційної інстанції 18 серпня 2020 року та подані до відділу поштового зв`язку 14 серпня 2020 року (відповідно до трек-номеру 733 на поштовому конверті), тобто протягом 14 днів після ухвалення постанови у даній справі.

З досліджених доказів витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу встановлено, що усі витрати стосуються дій, вчинених адвокатом в період з 25.03.2020р. до 24.07.2020р., тобто до прийняття постанови судом апеляційної інстанції від 30.07.2020р.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанцій дійшла висновку, що вказані витрати могли бути визначені та підтверджені доказами до закінчення розгляду справи по суті. Проте, представником позивача в порушення положень частини сьомої статті 139 КАС України, направлено вказані докази до суду засобами поштового зв`язку лише 14 серпня 2020 року.

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що представником позивача несвоєчасно подано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на правничу допомогу та не заявлено поважних причин пропуску строку, визначеного КАС України, для подання відповідної заяви та доказів про понесені докази.

Колегія суддів не вбачає підстав, для ухвалення додаткового судового рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 169, 298 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 280/977/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак