Справа № 160/2630/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/2630/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полі Еква»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2020р. у справі №160/2630/20
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Полі Еква»
до: про:Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

06.03.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Полі Еква» (далі ТОВ «Полі Еква») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) про скасування податкових повідомлень-рішень/ а.с. 1-9/ .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/2630/20 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 153/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, на те, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість (далі ПДВ) по взаємовідносинам із ТОВ «Соцбудтранс» за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р., за результатами якої складено акт № 59/04-36-05-20/38835701 від 09.09.2019р., у якому відповідачем за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.3, ст. 198, п.201.1., п. 201.4., п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 34085 грн. та ПДВ у загальному розмірі на 37872 грн., та на підставі акту 18.10.2019р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р»: - №000388520, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з податку на прибуток у загальному розмірі на 42606,25 грн. грн.; - №000389520, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з ПДВ у загальному розмірі на 47340 грн. Позивач вважає висновки податкового органу та прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що господарські операції позивача з ТОВ «Соцбудтранс» за протягом перевіряємого періоду виконано, у позивача наявні усі первинні документи, які підтверджують факт виконання сторонами за договором своїх зобов`язань, позивач сплатив вартість товару, а його контрагент - ТОВ «Соцбудтранс», поставив позивачу товар, який у подальшому був використаний позивачем у власній господарській діяльності, тому позивач мав право на формування податкової звітності з урахуванням сум ПДВ сплачених ним у вартості товару отриманого від ТОВ «Соцбудтранс» у відповідних звітних періодах. Також позивач зазначив, що доводи податкового органу, на обґрунтування висновків перевірки в частині нереальності здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Соцбудтранс» щодо наявності вироку Печерського районного суду м. Києва, яким засновника та директора ТОВ «Соцбудтранс» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за №0000038 передбаченого ч.2 ст.205 КК України є безпідставними, тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення відповідача №№000388520 та №000389520 від 18.10.2019р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2020р. у справі №160/2630/20 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Полі Еква» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено. /а.с. 184-187/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 07.05.2020р., подав 12.06.2020р. за допомогою засобів поштового зв`язку апеляційну скаргу / а.с. 192-200/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 07.05.2020р. у цій справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Адміністративна справа №160/2630/20, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги позивача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 26.06.2020р. / а.с. 190/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020р. у справі №160/2630/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення суду першої інстанції від 07.05.2020р. / а.с. 205/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 15-00 годин 21.07.2020р. / а.с. 206/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 208,209/.

21.07.2020р. на електрону адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника позивача - Стрюк Н.О., про відкладення розгляду справи на іншу дату , у зв`язку з находженням Стрюк Н.О. у щорічної відпустці /а.с. 210/, розгляд цієї адміністративної справи було відкладено на 14-30 годин 11.08.2020р. / а.с. 223/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 224, 225/.

Через неявку представника відповідача у судове засідання о 14-30 годин 11.08.2020р. розгляд цієї адміністративної справи було відкладено на 13-00 годин 15.09.2020р. / а.с. 227/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 228,229/.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 07.05.2020р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 07.05.2020р. залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Позивача у справі - ТОВ «Полі Еква» , зареєстровано як юридичну особу 22.07.2013р., код ЄДРПОРУ 38835701, підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано вирок Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2017р., яким директора ТОВ «Соцбудтранс» () ОСОБА_1 , визнано винним у кримінальному провадженні за №0000038 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, та цим вироком було встановлено використання фіктивного підприємства ТОВ «Соцбудтранс» з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформленні неіснуючих фінансово-господарських операцій для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та витрат з податку на прибуток підприємства.

Наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області №4325-п від 18.07.2019 р. на підставі пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст.75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, ст.79 Податкового кодексу України призначено з 27.08.2019р. проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Полі Еква». () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Соцбудтранс» () за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р., тривалістю 5 робочих днів. /а.с. 40/

На підставі вищенаведеного наказу та виданих направлень на перевірку у період з 27.08.2019р. по 02.09.2019р. податковим органом, відповідачем у справі, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Полі Еква» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Соцбудтранс» за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р., за результатами якої складено акт №59/04-36-05-20/38835701 від 09.09.2019р. (далі акт перевірки).

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 42-50/ вбачається, що відповідачем за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.198.3 ст. 198, п. 201.1, п.201.4, п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з тим, що підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 34085грн., в тому числі за 2017рік у сумі 34085грн.

- п.198.3 ст. 198, п. 201.1, п.201.4, п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з тим , що підприємством занижено податок на додану вартість за лютий 2017р. у сумі 37872грн.

У подальшому, а саме 18.10.2019р., на підставі акту перевірки, податковим органом (відповідачем у справі) прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №000388520, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з податку на прибуток у загальному розмірі на 42606,25 грн. /а.с. 58/;

- №000389520, яким збільшено суму грошового зобов`язання підприємства з ПДВ у загальному розмірі на 47340 грн. /а.с. 59/;

і саме ці рішення відповідача, який у спірних відносинах, що виникли між сторонами у справі, виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

З наданої суду ксерокопії акту перевірки вбачається, що висновок про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, яке призвело до заниження підприємством у перевіряємому періоді податку на прибуток у загальному розмірі на 42606, 25 грн., та ПДВ у загальному розмірі на 47340 грн., зроблено податковим органом з огляду на нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Соцбудтранс».

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Соцбудтранс» у перевіряємий період існували господарські відносини, на підтвердження яких позивачем у справі під час проведення перевірки податковому органу, а під час розгляду справи, суду були надані копії:

- договору купівлі-продажу №16/02 від 16.02.2017р. з ТОВ «Соцбудтранс», згідно з яким позивач на умовах цього договору купив товар, визначений в додатку №1 до договору на загальну суму 227232,30грн. /а.с. 113-116/;

- видаткової накладної №203 від 20.02.2017р. /а.с. 108/;

- товарно-транспортною накладною № Р 203 від 20.02.17р. /а.с. 110/;

- рахунок на оплату № 202 від 20.02.2017р. /а.с. 109/;

На підтвердження подальшої реалізації товару, позивачем до суду були надані копії:

- договір поставки №11052016 від 11.05.2016 року, укладений з ТОВ «Н.Стоун», найменування ціна та кількість поставленого товару вказана у додатку №1 до договору /а.с. 118-121, 122/;

-видаткову накладну №22 від 07.03.2017р. /а.с. 123/;

- рахунком №11 від 08.02.2017р. на оплату ТОВ «Н.Стоун» на суму 241 016,82 грн./а.с. 124;/

Судом встановлено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2017р., директора ТОВ «Соцбудтранс» () ОСОБА_1 , визнано винним у кримінальному провадженні за №0000038 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, та цим вироком було встановлено використання фіктивного підприємства ТОВ «Соцбудтранс» з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформленні неіснуючих фінансово-господарських операцій для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та витрат з податку на прибуток підприємства.

Згідно з ч. 2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 4 ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз положень ст. 1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дає можливість зробити висновок про те, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, і необхідно враховувати, що вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків - як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання), і факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків.

Верховний Суд, у постанові від 31.10.2018р. у справі №826/24810/15 (адміністративне провадження №К/9901/26674/18), зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що статус фіктивного, нелегального підприємства, несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. у справі №826/7047/13-а (К/9901/436/18).

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, колегія суддів вважає, що первинні документи, які стали підставою для формування суб`єктом господарювання, позивачем у справі, податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, підписані від імені особи, яка вироком суду визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у таких документах сум до складу податкового кредиту відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що податковим органом зроблено обґрунтований висновок щодо відсутності факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Соцбудтранс», що у свою чергу з урахуванням положень пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п.201.4, п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить про неправомірність формування позивачем даних податкового обліку при придбанні товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Соцбудтранс» з огляду на не підтвердження реального характеру здійснених поставок, що у свою чергу свідчить про те, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття податкових повідомлень-рішень №000388520 та №000389520 від 18.10.2019р., які є предметом оскарження у цій справі, діяв у спосіб визначений чинним законодавством, тому підстави для скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 07.05.2020р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Полі Еква» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019р. у справі №160/2630/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено -25.09.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко