Справа № 160/3703/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/3703/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 р. (суддя Ільков В.В.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Дніпро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и В:

06.04.2020 р. ТОВ «Довіра Дніпро» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, де, з врахуванням уточнень, просили визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 20.03.2020 р.: № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток та застосовано штрафні санкції на загальну суму 1 228 725 грн; № , яким застосовано штрафні санкції на загальну суму 510 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 р. т адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення від 20.03.2020 р.: № та № .

Рішення суду мотивоване тим, що факт реальності господарських операцій позивача з його контрагентами ТОВ Агроспектр Захід» та СВК «Велика Рідня» підтверджуються матеріалами справи, що відповідно відображають зміст та обсяг господарських операцій, а доводи відповідача не відповідають дійсності та спростовані наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, у позивача відсутній обов`язок щодо обчислення, утримання з доходів ФОП ОСОБА_1 і перерахування податків до бюджету, оскільки позивач не є податковим агентом.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення суду, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що з аналізу ЄРПН встановлено, що СВК «Велика Рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід» у свій діяльності не здійснювали залучення сторонніх організацій для виконання робіт з перевезення товару, придбаного у ТОВ «Довіра Дніпро». СВК «Велика Рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід» є фігурантами кримінального провадження, в зв`язку з чим вважають, що первинні документи, що стали підставою для формування витрат позивача, виписані контрагентами не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, що посвідчують факт реалізації товарів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що основний вид діяльності ТОВ «Довіра Дніпро» за КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Судом встановлено, що в період з 14.01.2020 року по 27.01.2020 р. посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильність обчислення, повнотою і своєчасністю до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, за період з 01.10.2016 р. по 30.09.2019 р., за результатами чого складено акт перевірки від 10.02.2020 р. №6724/04-36-05-01/39355560, де зафіксовані виявлені порушення:

- п. п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 ПК України в результаті чого занижений податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 982 980,00 грн., у т.ч. за 2017 рік на суму 838 980 грн., за 2018 рік на суму 144 000,00 грн;

- п. 176.2 ст. 176 ПК України та розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, подання не в повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку за 4 квартал 2016 року та 1 квартал 2017 року, що призвело до не відображення доходів фізичної особи-підприємця з ознакою доходу "157": нарахованих за 4 квартал 2016 року на суму 363 418,00 грн., виплачених у 1 кварталі 2017 року у сумі 363 418,00 гривень.

Як вбачається з акту перевірки встановлена не реальність господарських операцій позивача з контрагентами-покупцями позивача: СВК «Велика Рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід» з метою отримання податкової вигоди.

Також судом встановлено, що на підставі висновків перевірки 20.03.2020 р. відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення : № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток та застосовано штрафні санкції на загальну суму 1 228 725 грн; № , яким застосовано штрафні санкції на загальну суму 510 грн.

Так, з матеріалів справи слідує, що 21.04.2017 р. укладено договір поставки № 21/04 між ТОВ «Довіра Дніпро», як постачальником, та СВК «Велика Рідня», як покупцем, де постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю продукти харчування, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його строки та на умовах, передбачених Договором. Поставка товару здійснювалася самовивозом зі складів постачальника. Кількість, асортимент, ціни на товар відображалися в заявках специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно наданих первинних документів, встановлено, що поставка товару відбулася в період з 21.04.2017 р. по 27.06.2017 р.

Виконання договору підтверджено заявками специфікаціями, видатковими накладними, податковими накладними, банківськими виписками.

Як вбачається з акту перевірки остання податкова звітність надана СВК «Велика Рідня» до ДПІ за місцем реєстрації за січень 2019 року, з лютого 2019 року підприємство не звітує, свідоцтво ПДВ за №200307862 анульовано 16.01.2019 року з причин 23 «Ненадання декларацій про відсутність поставок», відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних СВК «Велика Рідня»: переважно здійснювало придбання продуктів харчування абсолютно різної номенклатурної позиції (майонез, кетчуп, квасоля), придбання оренди приміщень/складів або обладнання відсутнє, але реалізовувало - молоко, масло вершкове. Крім того, в акті зазначено про відсутність подальшої реалізації своїм покупцям СВК «Велика Рідня» продукції придбаної у позивача. Відповідно до наданих первинних документів транспортування товару здійснювалося СВК «Велика Рідня» зі складу ТОВ «Довіра Дніпро» власними силами, але вважають, що фактично підприємство СВК «Велика Рідня» не мало можливості це здійснити за відсутності залучених транспортних послуг, виплат за транспортування товару та відсутності власних основних засобів.

Крім того, відповідач зазначає, що СВК «Велика Рідня» є фігурантом кримінального провадження за №000793 та в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявний вирок від 09.08.2018 року (справа №199/5543/18 (1-кп/199/441/18) за ч.1 ст.205 КК України відносно посадової особи підприємства, що було постачальником СВК «Велика Рідня».

Однак, судом встановлено, що вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2018 р. по справі № 199/5543/18 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 08.08.2018 р. між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області та директором СВК «Молочна країна» Хахулою Д.С., але доказів наявності господарських відносин позивача з СВК «Молочна країна» відповідачем не надано.

З матеріалів справи також слідує, що 19.01.2018 р. укладено договір поставки № 19/01 між ТОВ «Довіра Дніпро», як постачальником, та ТОВ «Агроспектр Захід», як покупцем, де постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю продукти харчування, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його строки та на умовах, передбачених Договором. Кількість, асортимент, ціни на товар відображалися в заявках специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно наданих первинних документів, встановлено, що поставка товару відбулася в період з січня по лютий 2018 р.

Виконання договору підтверджено заявками специфікаціями, видатковими накладними, податковими накладними, банківськими виписками.

Відповідно акту перевірки, остання податкова звітність надана ТОВ «Агроспектр Захід» до ДПІ за місцем реєстрації за червень 2018 року, з липня 2018 року підприємство не звітувало, свідоцтво ПДВ діюче по теперішній час, відповідно до наданих первинних документів поставка товару відбулася в період з січня по лютий 2018 р., згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Агроспектр Захід» переважно здійснювало придбання продуктів харчування абсолютно різної номенклатурної позиції (майонез, кетчуп, квасоля), придбання оренди приміщень/складів або обладнання відсутнє; реалізовано - електрокранбалка г/п 3тн, свердло к/хв Ф55,0, соєві боби.

Крім того, перевіркою встановлено, що подальша реалізація своїм покупцям ТОВ «Агроспектр Захід» продукції придбаної у ТОВ «Довіра Дніпро» - відсутня, транспортування товару здійснювалося ТОВ «Агроспектр Захід» зі складу позивача власними силами.

Аналізом ЄРПН встановлено, що ТОВ «Агроспектр Захід» у своїй діяльності не здійснював залучення сторонніх організацій для виконання робіт з перевезення товару придбаного у ТОВ «Довіра Дніпро», оренда та складські приміщення відсутні.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2018 р. по справі №1-кп/0203/547/2018 посадову особу ТОВ «Агроспектр Захід» було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України.

Як встановлено судом, зазначеним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 30.08.2018 р. між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_2 .

Як слідує з вироків Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2018 р. по справі № 199/5543/18 та Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2018 р. по справі №1-кп/0203/547/2018, господарські операції між позивачем та його контрагентами відповідно: СВК «Велика рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід» не досліджувалися, доказів, що свідчили б про здійснення незаконних господарських операцій позивачем не встановлено, а обставини діянь директора СВК «Молочна країна» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлені вказаними вироками судів по кримінальних справах не можливо вважати обов`язковими при оцінюванні правомірності вчинення господарських операцій по даній справі.

Крім того, встановлено, що вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська датований 09.08.2018 р., при цьому правовідносини між позивачем та СВК «Велика Рідня» здійснювалися в період з 21.04.2017 р. по 27.06.2017 р., та вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська датований 21.09.2018 р., тоді як правовідносини між позивачем та ТОВ «Агроспектр Захід» відбувалися в період з січня по лютий 2018 р. і матеріали справи не містять доказів, що позивач міг знати про протиправність дій контрагентів, оскільки на період здійснення господарських операцій його контрагенти були зареєстровані як суб`єкти господарювання та будь яких вироків щодо них не було.

Також судом встановлено, що зазначені відповідачем вироки не містить даних, що зазначені контрагенти утворювалися в інтересах позивача та, саме, з позивачем укладені фіктивні договори.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, контрагенти позивача СВК «Велика рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід», на час здійснення господарських операцій були зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, на всі поставлені товари виписані та зареєстровані податкові накладні, що є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Щодо відсутності достатнього трудового ресурсу, відсутності основних фондів, в т.ч. виробничих та складських активів у контрагентів, суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження зазначених фактів, контролюючим органом не проведено зустрічних перевірок контрагентів та не перевірено їх первинно бухгалтерські документи, наявність договорів оренди щодо основних засобів виробництва, складських приміщень, транспортних засобів, а також наявність цивільно правових угод з іншими суб`єктами господарювання, в зв`язку з чим встановлено, що висновки відповідачем зроблені на припущеннях, не доведених належними доказами.

Крім того, судом встановлено, що на підтвердження виконання договорів, укладених між позивачем та контрагентами СВК «Велика рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід», позивачем до перевірки надані первинні документи, зауважень щодо заповнення яких у контролюючого органу не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи повністю підтверджена реальність здійснення господарських операцій з контрагентами СВК «Велика рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід» і відповідачем не доведено, що під час укладання договорів та здійснення господарських операцій позивач міг знати про можливі порушення вказаними контрагентами податкового законодавства.

Статтею 90 КАС України передбачено, що « 1. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 2. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 3. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності».

Крім того, статтею 242 КАС Укораїни передбачено, що « 1. Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи».

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не надано суду доказів, що підтверджували б факт вчинення правочинів позивачем з контрагентами СВК «Велика рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід», що не відповідали б дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення щодо висновку у відносинах між позивачем та його контрагентами СВК «Велика рідня» та ТОВ «Агроспектр Захід».

Крім того, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 14 ПК України передбачено, що « 14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

…14.1.231. розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності;…».

Таким чином, законодавством передбачено, що господарська діяльність спрямована на отримання доходу і платник податків має намір отримати економічний ефект від своєї господарської діяльності.

Як слідує з матеріалів справи, проаналізовані судом господарські операції відповідають діловій меті прозивача, оскільки здійснені відповідно статутної діяльності ТОВ «Довіра Дніпро», та сприяли отриманню прибутку з подальшою сплатою податків до бюджету.

Крім того, надані до перевірки первинні документи свідчать про фактичний рух активів з урахуванням ділової мети в межах господарської діляьності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про реальність здійснення вищезазначених господарських операцій, в зв`язку з чим висновок перевірки щодо заниження податку на прибуток в сумі 982 980 грн є неправомірним.

Крім того, статтею 14 ПК України передбачено, що « 14.1.180. податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;».

Згідно статті 18 ПК України встановлено, що « 18.1. Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

18.2. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків».

Судом встановлено, що наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 р. «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затверджений «Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», згідно чого «1.1. Цей Порядок визначає порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок) відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

…1.3. Дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу».

Таким чином, встановлено, що дія даного Порядку поширюється, лише, на юридичних осіб, які є податковими агентами, що нараховують дохід фізичній особі та/або зобов`язані нарахувати, утримати та сплатити податок, передбачений ПК України.

Однак, статтею 177 ПК України передбачено, що « 177.8. Під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу».

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП 02.03.1994 р., в зв`язку з чим у позивача відсутній обов`язок щодо обчислення, та утримання з доходів ФОП ОСОБА_1 і перерахування податків до бюджету, оскільки позивач в даних правовідносинах не є податковим агентом.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та той факт, що відповідачем, всупереч ст. 77 ч.2 КАС України, не доведено правомірність своїх рішень, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 315,316 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова