Справа № 826/5377/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Київ № 826/5377/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІДА»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

за участю представників сторін:

від позивача - Волосна Яніна Олександрівна

від відповідача -Демченко Сергій Вікторович, Цісар Ганна Ігорівна, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІДА" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 03.01.2018 № на суму 300 572,69 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що в зв`язку із набранням законної сили рішенням у справі №826/13832/17 та скасуванням податкового повідомлення-рішення №, на підставі якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у позивач був відсутній обов`язок зі сплати штрафних санкцій, встановлених цим рішенням, а тому податкове повідомлення-рішення № має бути визнано протиправним та скасовано.

Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було винесено контролюючим органом правомірно, в зв`язку із прострочення сплати позивачем грошового зобов`язання, відповідно до податкового повідомлення-рішення , а тому підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № не вбачається. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року суд вийшов зі спрощеного позовного провадження та призначив по справі судове засідання.

Ухвалою суду від 05 червня 2019 року зупинено провадження у справі №826/5377/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІДА" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.01.2018 № до набрання законної сили судовим рішенням по справі №826/13832/17.

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року поновлено провадження управі.

В судовому засіданні 06.10.2020 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 12.05.2017 року, в зв`язку із несвоєчасною сплатою позивачем авансових платежів за податковою декларацією з податку на прибуток за перше півріччя 2016 року, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № на суму 1 503 007,86 грн, яке повинно було бути сплачено позивачем до 21.08.2017 року. Проте, зазначене податкове повідомлення-рішення було сплачено 27.09.2017 року.

Позивач, вважаючи дії Офісу великих платників податків протиправними, а податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2017 року незаконним, оскаржив його до Окружного адміністративного суду м. Києва. За вказаним адміністративним позовом було відкрито провадження №826/13832/18.

Пізніше, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України була проведена камеральна перевірка позивача з питань своєчасності сплати податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № від 12.05.2017 року з податку на прибуток за актом перевірки від 12.04.2017 року №747/28-10-41-06/34702464.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт від 13.12.2017 №4777/28-10-41-06/34702464

На підставі зазначеного акту, в зв`язку із порушенням граничного строку оплати суми грошового зобов`язання за податковим повідомленням -рішенням від 12.05.2020 року на 37 днів, 03.01.2018 року відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № на суму 300 572,69 грн.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою №146/01-18 від 11.01.2018 року до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 9454/6/99-99-11-03-01-25 від 19.03.2018 року скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Незгода позивача із прийнятим податковим повідомленням-рішення зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 36 цього Кодексу передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

При цьому, відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до абз. 3 п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В той же час згідно з пп. 14.1.39 і 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, штрафна (фінансова) санкція, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є складовою грошового зобов`язання, яке, у свою чергу визначається у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Пунктом 58.1 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), - тобто, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акту такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд зазначає, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 03.01.2018 року про застосування штрафної санкції за порушення норм податкового законодавства став акт перевірки від 13.12.2017 №4777/28-10-41-06/34702464 та винесене раніше податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 року №.

Проте, як встановлено судом під час аналізу матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року у справі № 826/13832/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 року №, а судом встановлено, що позивачем було вчасно подано до банківської установи платіжне доручення на сплату самостійно задекларованого грошового зобов`язання з податку на додану вартість, однак кошти були зараховані невчасно за відсутності його вини.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІДА» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В зв`язку із чим, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.06.2019 року набрало законної сили.

Отже, із набранням законної сили рішенням у справі № 826/13832/17, податкове повідомлення-рішення № на суму 1 503 007,86 грн визнано протиправним та скасовано, що свідчить про відсутність у податкового органу підстав для застосування до ТОВ «МЕТІДА» штрафних санкцій у розмірі 300 572,69 грн, а також обов`язку позивача щодо сплати таких санкцій.

За таких обставин, порушення строку сплати штрафних санкцій, які були встановлені на підставі скасованого податкового повідомлення-рішення №, не можуть вважатись порушенням норм Податкового Кодексу України, тому податкове повідомлення-рішення № від 03.01.2018 року на суму 300 572,69 грн підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, в зв`язку із чим адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІДА" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 03.01.2018 № на суму 300 572,69 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІДА" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) понесені судові витрати у розмірі 4508,60 (чотири тисячі п`ятсот вісім грн шістдесят коп) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено і підписано 13 жовтня 2020 року

Суддя Н.Г. Вєкуа