Справа № 760/17126/20
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог статті 160, 161 КАС України,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до Управління патрульної поліції м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна заява не відповідає вимозі пункту 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, згідно якого позовна заява повинна містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серія ГБ № 480515 від 05 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Позов пред`явлений до Управління патрульної поліції м. Києва. Вимоги щодо скасування постанови та закриття провадження у справі стосуються дій суб`єкта владних повноважень, який виніс оскаржувану постанову - поліцейського Управління патрульної поліції м. Києва. Разом з тим, у позовній заяві не вказано, які вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до Управління патрульної поліції м. Києва та в чому полягає порушення її прав, свобод та законних інтересів цим відповідачем.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України, згідно якої до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивач подала копію додатків до позову (зокрема, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2020 року, копію супровідного листа від 06 липня 2020 року та копію постанови серія ГБ № 480515 від 05 березня 2020 року) лише в одному екземплярі, що позбавляє суд можливості відправити їх всім сторонам в справі.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України позивач повинна додати копії всіх документів, що додаються до позову для сторони відповідача.

Позовна заява також не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, згідно якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір позивачем при зверненні до суду не сплачений.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який поданий фізичною особою справляється судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 288 КпАП України передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КпАП України права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір». Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України «Про судовий збір».

Прийняття Закону України «Про судовий збір» не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону України «Про судовий збір», може регулюватися іншим законодавством (наприклад, ч. 2 ст. 239-1 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі України «Про судовий збір» такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КпАП України щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами ч. 7 ст. 283 КпАП України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон України «Про судовий збір» не передбачає.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП України, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у сумі 420 гривень 40 копійок.

Позовна заява визнається неподаною та підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

Позивач подала до суду заяву про відвід головуючому в справі судді, в якій також виклала обставини щодо того, які вимоги нею пред`явлені до Управління патрульної поліції м. Києва та в чому полягає порушення її прав, свобод та законних інтересів цим відповідачем.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 статті 31 КАС України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Українця В.В.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року передано судді Українцю В.В. 05 жовтня 2020 року.

З заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому в справі судді вбачається, що через скрутний майновий стан у неї не було можливості сплатити суму судового збору. На підтвердження цього позивачем до заяви про відвід головуючому в справі судді додано копію довідки про доходи від 04 серпня 2020 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову до Управління патрульної поліції м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі.

Разом з тим, в ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року зазначалось про необхідність надати копії всіх документів, що додаються до позову для сторони відповідача.

Вбачається, що у порушення вимог ч. 1 ст. 161 КАС України ОСОБА_1 не надала суду копії всіх документів, що додаються до позову для сторони відповідача, про що вказувалось в ухвалі.

Згідно з ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вбачається, що вимоги ухвали від 10 серпня 2020 року про залишення позовної заяви без руху позивачем виконано не у повному обсязі, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були роз`яснені.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: