Справа № 440/3418/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3418/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.,

представника третьої особи Оніпченка В.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петрівцівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Петрівцівської сільської ради /далі відповідач/, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Полтавській області /далі третя особа. ГУ ДПС у Полтавській області/ про визнання протиправним та скасування рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради сьомого скликання від 19 червня 2019 року в частині встановлення ставок зі сплати земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 3 Протоколу сесії від 19 червня 2019 року) /а.с.1-3 т.1/.

Позов обґрунтований тим, що рішенням сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради сьомого скликання від 19 червня 2019 року встановлено ставку зі сплати земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказане рішення прийнято відповідачем з порушенням норм Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Петрівцівської сільської ради, оскільки прийнято без належного економічно-фінансового обґрунтування щодо встановлення відповідного розміру ставки земельного податку та з порушенням процедури його прийняття щодо обговорення на сесії ради та голосування, а також оприлюднення проекту рішення та самого рішення у засобі масової інформації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Полтавській області, а також призначено підготовче засідання та витребувано від відповідача докази, а ухвалою від 03 вересня 2020 року витребувано від відповідача додаткові докази та продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с.118 т.1/ зазначив, що керуючись пунктом 24 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та абзацами другим та третім пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України Петрівцівською сільською радою сьомого скликання на сорок п`ятій сесії прийнято рішення від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік», яке було оприлюднено після його прийняття у червні 2019 року відповідно до рішення Виконавчого комітету Петрівцівської сільської ради віл 19 грудня 2017 року «Про встановлення місця оприлюднення рішень сільської ради та іншої публічної інформації» на дошці оголошень в приміщенні Петрівцівської сільської ради за адресою: Полтавська область Миргородський район, с. Петрівці, вул. Центральна, буд.48. Довід позивача про підроблення змісту протоколу і рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік» не доведений жодними доказами.

У письмових поясненнях на позовну заяву /а.с. 65 т.1/ третя особа зазначила, що на виконання вимог підпункту 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 та статей 269, 270, 286, 287, 274 Податкового кодексу України відповідачем надіслано до Миргородського управління ГУ ДПС у Полтавській області рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради сьомого скликання від 19 червня 2019 року, яким встановлено ставку сплати земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На підставі вказаного рішення позивачу визначено податкове зобов`язання з земельного податку за 2020 рік.

У відповіді на відзив /а.с.220 т.1/ позивач зазначив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення обговорення проекту оскаржуваного рішення територіальною громадою та постійною комісією сільської ради з питань бюджету, цін і фінансів, а також відповідного регуляторного органу. Крім того, не надано доказів опублікування оскаржуваного рішення в засобах масової інформації та доведення до відома мешканців громади про його прийняття.

У письмових поясненнях /а.с.1-2, 16-22, 53 т.2/ відповідач зазначив, що відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» 17 травня 2019 року було розміщено та оприлюднено проект оскаржуваного рішення на дошці оголошень у приміщенні Петрівцівської сільської ради за адресою: Полтавська область Миргородський район, с. Петрівці, вул. Центральна, буд.48. Також на цій дошці оголошень було оприлюднено оголошення про публічне обговорення проекту оскаржуваного рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання.

Від позивача та відповідача до суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на те, що позивач та відповідач заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, суд визнав за можливе проводити судове засідання за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні представник третьої особи просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення третьої особи та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0078 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0311 га, яка розташована на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 19754033) від 31 березня 2014 року /а.с.4 т1/, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 19754592) від 31 березня 2014 року серії ЕАУ №647971 /а.с. 5 т.1/ та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №224378537 від 17 вересня 2020 року /а.с.48-51 т.2/.

Податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області форми «Ф» №37710-5533-1620 від 25 червня 2020 року /а.с. 71 т.1/ відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання за платежем «Земельний податок з фізичних осіб» за 2020 рік у сумі 4417,31 грн.

Згідно з Повідомленням про оприлюднення проекту регуляторного акта Петрівцівської сільської ради /а.с. 3-4 т.2/ відповідно до Закону України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності» з метою прийняття пропозицій, зауважень громадян, суб`єктів господарювання, консультативно-дорадчих органів Петрівцівська сільська рада оприлюднює проект рішення «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік», з повним текстом якого та аналізом його регуляторного впливу можна ознайомитися щоденно (з 8:00 по 17:00, перерва з 12:00 по 13:00, крім вихідних) у Виконавчому комітеті Петрівцівської сільської ради на інформаційному стенді за адресою: с. Петрівці, вул. Центральна, 48. Пропозиції та зауваження у письмовій формі від фізичних та юридичних осіб до проекту рішення Петрівцівської сільської ради прийматимуться протягом одного місяця з дати опублікування.

Відповідно до протоколу сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року /а.с.15-18, 138-142 т.1/ 19 червня 2019 року на засіданні сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради сьомого скликання із кількісного складу ради 14 депутатів були присутні 9 депутатів. На порядок денний сесії винесено, зокрема, питання 3 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік», за результатами розгляду якого прийнято рішення про його прийняття «за» проголосували 9 депутатів.

Рішенням сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» /а.с. 119 т.1/, керуючись абзацами другим і третім пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України та пунктом 24 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Петрівцівською сільською радою вирішено, зокрема, установити на території Петрівцівської сільської ради ставки земельного податку згідно з додатком 1 та оприлюднити рішення в приміщенні сільської ради на дошці оголошень , рішення набирає чинності з 01 січня 2020 року.

Так, додатком 1 до вказаного рішення /а.с. 120-126 т.1/ встановлено ставки земельного податку на 2020 рік, які вводяться в дію з 01 січня 2020 року, зокрема встановлено ставку зі сплати земельного податку для фізичних осіб для земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки.

Не погодившись з прийняттям відповідачем рішення на сорок п`ятій сесії від 19 червня 2019 року в частині встановлення ставок зі сплати земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 згаданого Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Водночас частиною другою статті 264 КАС України встановлено що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Отже, необхідною передумовою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів на підставі наведеної норми є фактичне або ймовірне поширення дії положень нормативно-правового акту на позивача. В іншому випадку такий позивач немає право на оскарження цього нормативно-правового акту.

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 826/11279/16 також вказано, що суб`єктами оскарження можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, при цьому не обов`язково, щоб на момент оскарження щодо них вже було застосовано відповідний нормативно-правовий акт, достатньо, щоб такий акт теоретично міг бути застосований до них, як до суб`єктів відповідних правовідносин.

З тексту оскаржуваного рішення судом встановлено, що додатком 1 до цього рішення, зокрема, визначено ставки земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для земельних ділянок: 1) із земель сільськогосподарського призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01); для ведення фермерського господарства (код 01.02); для індивідуального садівництва (код 01.05); для колективного садівництва (код 01.06); для городництва (код 01.07); для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08); для дослідних та навчальних цілей (код 01.09); для пропаганди передового досвіду ведення сільськогосподарського господарства (код 01.10); для надання послуг у сільськогосподарському господарстві (код 01.11); для іншого сільськогосподарського призначення (код 01.13); 2) із земель житлової забудови: для колективного житлового будівництва (код 02.02); для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання (код 02.04); для будівництва індивідуальних гаражів (код 02.05); для колективного гаражного будівництва (код 02.06); для іншої житлової забудови (код 02.07); для цілей підрозділів 02.01-02.07 та для збереження та використання земель природно заповідного фонду (код 02.01); 3) землі громадської забудови: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07); для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код 03.08); для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ (код 03.09); для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (код 03.10); для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код 03.11); для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (код 03.13); для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.15); 7) із земель рекреаційного призначення: для індивідуального дачного будівництва (код 07.03); для колективного дачного будівництва (код 07.04); 10) із земель водного фонду: для експлуатації та догляду за водними об`єктами (код 10.01); для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами (код 10.02); для експлуатації та догляду за смугами відведення (код 10.03); для експлуатації та догляду за гідротехнічними , іншими водогосподарськими спорудами і каналами (код 10.04); для сінокосіння (код 10.06); для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код 10.08); 12) із земель транспорту: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (код 12.04); для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06); для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (код 12.08); для розміщення та експлуатації будівель і споруд іншого наземного транспорту (код 12.09); 13) із земель зв`язку: для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій (код 13.01); для розміщення та експлуатації інших технічних засобів зв`язку (код 13.03); 13) із земель енергетики: для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і спору об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код 14.01); для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і спору об`єктів передачі електричної та теплової енергії (код 14.02); 16) із земель запасу; 17) із земель резервного фонду; 18) із земель загального користування.

Позивач оскаржує рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради сьомого скликання від 19 червня 2019 року в частині встановлення ставки зі сплати земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, при цьому не зазначає щодо яких саме земель та їх призначення він оскаржує ставку в розмірі 3%.

Водночас судом встановлено, а учасниками справи не заперечується, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,0311 га (кадастровий номер :00:003:0078), яка розташована на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області форми «Ф» №37710-5533-1620 від 25 червня 2020 року позивачу визначено до сплати податкове зобов`язання у сумі 4417,31 грн за платежем «земельний податок з фізичних осіб» за 2020 рік за ставкою земельного податку, встановленою у додатку 1 до рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік».

Відповідно до підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України /далі ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/ платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 вказаного Кодексу об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 зазначеного Кодексу встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження) передбачена статтею 274 ПК України.

Відповідно до пункту 274.1 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 284.1 статі 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Отже, фізичним особам, які є власниками земельних ділянок, нормативна грошова оцінка яких проведена, сума земельного податку визначається контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні на підставі ставок, встановлених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування на відповідний рік.

Враховуючи викладене, є підстави стверджувати, що рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» стосується прав та обов`язків позивача лише в частині встановлення для фізичних осіб ставки земельного податку в розмірі 3 % для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка яких проведена.

На імовірне та теоретичне (за термінологією Верховного Суду) застосування інших положень додатку 1 до рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» позивач не посилався та відповідних доказів на підтвердження цьому суду не надав.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» не зачіпає прав та інтересів позивача та не породжує для нього обов`язків в частині встановлення для фізичних осіб ставки земельного податку в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для земельних ділянок: 1) із земель сільськогосподарського призначення: для ведення фермерського господарства (код 01.02); для індивідуального садівництва (код 01.05); для колективного садівництва (код 01.06); для городництва (код 01.07); для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08); для дослідних та навчальних цілей (код 01.09); для пропаганди передового досвіду ведення сільськогосподарського господарства (код 01.10); для надання послуг у сільськогосподарському господарстві (код 01.11); для іншого сільськогосподарського призначення (код 01.13); 2) із земель житлової забудови: для колективного житлового будівництва (код 02.02); для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання (код 02.04); для будівництва індивідуальних гаражів (код 02.05); для колективного гаражного будівництва (код 02.06); для іншої житлової забудови (код 02.07); для цілей підрозділів 02.01-02.07 та для збереження та використання земель природно заповідного фонду (код 02.01); 3) землі громадської забудови: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07); для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код 03.08); для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ (код 03.09); для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (код 03.10); для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код 03.11); для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (код 03.13); для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.15); 7) із земель рекреаційного призначення: для індивідуального дачного будівництва (код 07.03); для колективного дачного будівництва (код 07.04); 10) із земель водного фонду: для експлуатації та догляду за водними об`єктами (код 10.01); для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами (код 10.02); для експлуатації та догляду за смугами відведення (код 10.03); для експлуатації та догляду за гідротехнічними , іншими водогосподарськими спорудами і каналами (код 10.04); для сінокосіння (код 10.06); для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код 10.08); 12) із земель транспорту: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (код 12.04); для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06); для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (код 12.08); для розміщення та експлуатації будівель і споруд іншого наземного транспорту (код 12.09); 13) із земель зв`язку: для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій (код 13.01); для розміщення та експлуатації інших технічних засобів зв`язку (код 13.03); 13) із земель енергетики: для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і спору об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код 14.01); для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і спору об`єктів передачі електричної та теплової енергії (код 14.02); 16) із земель запасу; 17) із земель резервного фонду; 18) із земель загального користування.

Беручи до уваги зміст позовних вимог та зміст заяв по суті спору, суд також враховує, що до предмету доказування у цій справі не відносяться обставини правомірності встановлення відповідачем в додатку 1 до рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» інших ставок земельного податку, а саме: 1) ставок для юридичних осіб за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, 2) ставок для фізичних та юридичних осіб за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

А відтак, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» в частині встановлення у додатку 1 до вказаного рішення ставок земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для земельних ділянок: 1) із земель сільськогосподарського призначення: для ведення фермерського господарства (код 01.02); для індивідуального садівництва (код 01.05); для колективного садівництва (код 01.06); для городництва (код 01.07); для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08); для дослідних та навчальних цілей (код 01.09); для пропаганди передового досвіду ведення сільськогосподарського господарства (код 01.10); для надання послуг у сільськогосподарському господарстві (код 01.11); для іншого сільськогосподарського призначення (код 01.13); 2) із земель житлової забудови: для колективного житлового будівництва (код 02.02); для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання (код 02.04); для будівництва індивідуальних гаражів (код 02.05); для колективного гаражного будівництва (код 02.06); для іншої житлової забудови (код 02.07); для цілей підрозділів 02.01-02.07 та для збереження та використання земель природно заповідного фонду (код 02.01); 3) землі громадської забудови: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07); для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код 03.08); для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ (код 03.09); для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (код 03.10); для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код 03.11); для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (код 03.13); для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.15); 7) із земель рекреаційного призначення: для індивідуального дачного будівництва (код 07.03); для колективного дачного будівництва (код 07.04); 10) із земель водного фонду: для експлуатації та догляду за водними об`єктами (код 10.01); для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами (код 10.02); для експлуатації та догляду за смугами відведення (код 10.03); для експлуатації та догляду за гідротехнічними , іншими водогосподарськими спорудами і каналами (код 10.04); для сінокосіння (код 10.06); для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код 10.08); 12) із земель транспорту: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (код 12.04); для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту (код 12.06); для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (код 12.08); для розміщення та експлуатації будівель і споруд іншого наземного транспорту (код 12.09); 13) із земель зв`язку: для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій (код 13.01); для розміщення та експлуатації інших технічних засобів зв`язку (код 13.03); 13) із земель енергетики: для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і спору об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код 14.01); для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і спору об`єктів передачі електричної та теплової енергії (код 14.02); 16) із земель запасу; 17) із земель резервного фонду; 18) із земель загального користування.

Такий висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 308/10154/16-а.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» в частині встановлення для фізичних осіб ставки земельного податку в розмірі 3% для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01), нормативна грошова оцінка яких проведена, суд зазначає наступне.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року /далі Закон № 280/97-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частинами дванадцятою, тринадцятою та п`ятнадцятою вказаної статті передбачено, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Відповідно до частин першої та п`ятнадцятої статті 47 Закону № 280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Згідно з частинами першою - третьою та п`ятої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Згідно з частиною дванадцятою зазначеної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З аналізу наведених положень слідує, що питання встановлення ставки податку (у спірному випадку- земельного податку) вирішується сільською, селищною, міською радою на пленарному засіданні сесії шляхом прийняття відповідного рішення. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Закон України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" №1160-IV від 11 вересня 2003 року /далі Закон №1160-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/ визначає правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1160-IV, регуляторний акт це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Отже, для визнання акта регуляторним необхідно, щоб такий акт або окремі його положення були спрямовані на правове регулювання господарських відносин або адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання та застосовувалися щодо невизначеного кола осіб.

Слід зазначити, що спірне рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» (у відповідній частині) є регуляторним актом відповідно до норми вищезазначеної статті.

Також за визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1160-IV, аналіз регуляторного впливу - документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 8 Закону № 1160-IV стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. Аналіз регуляторного впливу підписується розробником проекту регуляторного акта, а в разі якщо розробником проекту є регуляторний орган, інший орган, установа чи організація - керівником цього органу, установи чи організації.

Згідно з положеннями статті 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Статтею 13 Закону № 1160-IV визначено, що повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону № 1160-IV у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акта на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект.

У разі внесення на розгляд засідання виконавчого органу ради чи внесення на затвердження сільським, селищним, міським головою проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу цей проект повертається його розробникові на доопрацювання.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Статтею 36 Закону № 1160-IV передбачено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

З аналізу наведеної норми слідує, що регуляторний акт приймається відповідним органом лише у випадку наявності аналізу регуляторного впливу та оприлюднення проекту регуляторного акта. У разі відсутності у розробника такого проекту друкованого засобу масової інформації або відсутності друкованого засобу масової інформації, визначеного розробником проекту, законом передбачена можливість розміщення проекту регуляторного акта на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

В ході розгляду справи відповідачем не доведено, що проводився аналіз регуляторного впливу та що на розгляд сесії ради внесений проект оскаржуваного рішення з аналізом регуляторного впливу. Оскільки аналіз регуляторного впливу це документ, який підписується розробником проекту регуляторного акта (керівником відповідного органу, установи чи організації), його ненадання відповідачем до суду дає підстави для висновку, що на момент прийняття оскаржуваного рішення він був відсутній та що оскаржуване рішення прийнято без дотримання вимог статті 36 Закону № 1160-IV.

Також у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази опублікування проекту оскаржуваного рішення та відповідного аналізу регуляторного впливу в друкованих засобах масової інформації або розміщення на офіційній сторінці відповідача в мережі Інтернет.

Надане відповідачем до суду повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта Петрівцівської сільської ради /а.с.3-4 т.2/ не є належним та допустимим (в розумінні вимог Закону № 1160-IV) доказом оприлюднення проекту, оскільки не підтверджує безпосереднє оприлюднення проекту в друкованих засобах масової інформації або на офіційній сторінці відповідача та не дозволяє суду встановити ані дату, ані місце здійснення такого оприлюднення.

Довід відповідача про оприлюднення проекту оскаржуваного регуляторного акта та прийнятого рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» на дошці оголошень в приміщенні Петрівцівської сільської ради суд відхиляє як необґрунтований та недоведений, адже відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження здійснення такого оприлюднення. Крім того, суд зауважує, що оприлюднення проекту оскаржуваного регуляторного акта та прийнятого рішення на дошці оголошень відповідно до положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не може вважатися належним оприлюдненням.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідач не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» в частині встановлення у додатку 1 до вказаного рішення ставки земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% за земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01), нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), прийнято відповідачем за відсутності аналізу регуляторного впливу та без оприлюднення проекту такого регуляторного акта, чим порушено вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуючись частиною другою статті 245 та частиною дев`ятою статті 264 та статтею 265 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправним та нечинним рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року «Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік» в частині встановлення у додатку 1 до вказаного рішення ставки земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% за земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01), нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження).

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову та факт сплати позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 840,80 грн згідно квитанції №31739505-1 від 26 червня 2020 року /а.с. 54 т.1/, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 420,40 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 264-265, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Петрівцівської сільської ради (вул. Центральна, буд.48, с. Петрівці, Миргородський район, Полтавська область, 37673, ідентифікаційний код 24832840), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд.4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 43142831) про визнання протиправним та скасування рішення (в частині) задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення сорок п`ятої сесії Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області сьомого скликання від 19 червня 2019 року "Про встановлення ставок та пільг сплати земельного податку на 2020 рік" в частині встановлення у додатку 1 до вказаного рішення ставки земельного податку для фізичних осіб в розмірі 3% за земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01), нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Петрівцівської сільської ради (вул. Центральна, буд.48, с. Петрівці, Миргородський район, Полтавська область, 37673, ідентифікаційний код 24832840) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Зобов`язати Петрівцівську сільську раду невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, у якому було офіційно опубліковано спірне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Суддя Н.І. Слободянюк