Справа № ЗВД/320/27/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

09 жовтня 2020 року ЗВД/320/27/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Панченко Н.Д. в адміністративній справі №320/9180/20 за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Бровари Київської області Броварської міської ради Сапожка І.В., Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до міського голови м. Бровари Київської області Броварської міської ради Сапожка І.В., Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення щодо трьох заяв п.2 «Рішення міської ради від 17.03.2020 №1834-72-07 "Про розгляд заяв ОСОБА_1 » яким вирішено; « 3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11-16-2/6928, №11-16- 2/6929 відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України»;

- скасувати пункт 2 пов`язаний із прийняттям рішення щодо трьох заяв «Рішення міської ради від 17.03.2020 №1834-72-07 "Про розгляд заяв ОСОБА_1 " яким вирішено; « 3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 21.01.2020 року відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України»;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути три заяви ОСОБА_1 від 21.01.2020 про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва на черговій сесії цієї ради відповідно до вимог п. 2 п. 6 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» а також Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців від 15 квітня 1994 року, яка ратифікована Україною 26 квітня 1996 року», Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15);

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення щодо заяви позивача від 29.04.2020 п.2 «Рішення міської ради від 04.06.2020 №1834-776-07 «Про розгляд заяв ОСОБА_1 » яким вирішено: « 3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 29.04.2020 року відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України»;

- скасувати пункт 2 пов`язаний із прийняттям рішення щодо заяви позивача від 29.04.2020 «Рішення міської ради від 04.06.2020 №1834-776-07 "Про розгляд заяв ОСОБА_1 " яким вирішено: « 3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 29.04.2020 відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України»;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2020 про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва на черговій сесії цієї ради відповідно до Рішення Конституційного суду України від 27 лютого 2020 року, справа № 1-247/2018(3393/18), Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15), Постанови Великої Палати Верховного суду від 12 листопада 2019 року п. 2 п. 6 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» та також Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної, війни учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців від 15 квітня 1994 року, яка ратифікована Україною 26 квітня 1996 року», Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 справа № 1-11/2018(3830/15);

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за порушення ст. 15 та 20 Закону України «Про звернення громадян», щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.01.2020 та 29.04.2020, підмінила предмет та підстави звернення позивача та розглянута за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги;

- визнати протиправними дії міського голови м. Бровари Броварської міської ради м Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича , який не розглянув заяви ОСОБА_1 від 21.01.2020 та 29.04.2020 та за відмову керівника органу влади розглянути заяви позивача особисто;

- зобов`язати міського голову м. Бровари Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, розглянути заяви позивача від 21.01.2020 та 29.04.2020 особисто та в присутності позивача, з підстав та предмету звернення позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення, та підписати дану відповідь особисто;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за зміну підстав звернення позивача щодо відведення земельної ділянки викладену в заявах від 21.01.2020 та 29.04.2020, та примушенням надавати проект землеустрою до заяви, який не передбаченим законодавством при відведенні земельної ділянки, відповідно заяв позивача;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, усунути недоліки при розгляді звернень громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян», провести службову перевірку, та встановити, ким де і коли було змінено підстави звернення ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки в заявах від 21.01.2020 та 29.04.2020 та встановити хто примушує позивача надавати документи, які не передбачені законодавством при відведенні земельної ділянки;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області за розгляд на сесії міської ради проекту рішення міської ради, в той час як в повідомленнях з витягів з сесій міської ради від 17.03.2020 та 04.06.2020 повідомлялось, що розглядалися заяви позивача;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_1 в розмірі 2000000 гривень ( два мільйони гривень) та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000 гривень ( два мільйони гривень);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 в розмірі 2000000 гривень ( два мільйони гривень) та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000 гривень ( два мільйони гривень);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, надати звіт про виконання судового рішення.

07.10.2020 до відкриття провадження у справі від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді Панченко Н.Д.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що суддя Панченко Н.Д., розглядала аналогічну справу №320/778/19 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії та, на думку позивача, сфальшувала обставини справи, позбавила позивача права на захист своїх прав особисто в судовому засіданні, не залучила належного відповідача, прийняла завідомо неправомірне рішення суду через неправомірну винагороду, не врахувала жодних доказів наданих позивачем в тому числі рішення суду з аналогічних підстав між позивачем та відповідачем по справі №361/1495/16-а, що свідчить про заінтересованість судді Панченко Н.Д., в результаті розгляду справи та упередженому ставленні до позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Панченко Н.Д.) від 07.10.2020 визнано відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. по справі № 320/9180/20 необґрунтованим та передано матеріали адміністративної справи № 320/9180/20 за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Бровари Київської області Броварської міської ради Сапожка І.В., Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

У результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до вимог частини 1 статті 31, частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддю Василенко Г.Ю. визначено головуючою суддею для розгляду заяви про відвід судді Панченко Н.Д.

Згідно з частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., суд зазначає наступне.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як зазначено вище, позивач вважає, що суддя Панченко Н.Д. є зацікавленою в результатах розгляду адміністративної справи №320/9180/20 з підстав прийняття, на думку позивача, несправедливого, незаконного судового рішення в адміністративній справі №320/778/19, не захистивши його права та інтереси, які гарантовані йому Конституцією України, та повторний розгляд аналогічної справи свідчить про позбавлення позивача права на розгляд його справи неупередженим та безстороннім судом.

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що заявлений відвід обумовлений незгодою позивача з процесуальними діями судді Панченко Н.Д., що вчинені під час розгляду адміністративної справи 320/778/19, та прийнятим за результатом її розгляду процесуальним рішенням, і не містить передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17, від 01.10.2018 в адміністративній справі №9901/673/18 та від 04.10.2018 (провадження №11-429сап18).

З огляду на зазначене, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим заява позивача про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. в адміністративній справі №320/9180/20 не підлягає задоволенню, як невмотивована.

Керуючись статтями 36-40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. в адміністративній справі №320/9180/20 - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Василенко Г.Ю.