Справа № 380/7156/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7156/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити пенсію за віком, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФ України у Львівській області, Відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2018, 2017 роки;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 09.07.2020 пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно із ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2019, 2018, 2017 роки; виплату належної пенсії провести з урахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалою від 09.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 09.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ПФ України у Львівській області про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 09.07.2020 йому на підставі заяви про призначення пенсії за віком, поданої до Личаківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ у Львівській області, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). Вказує, що ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення про встановлення йому пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2015, 2014 роки, а не за 2019, 2018, 2017 роки, які саме передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. Стверджує, що такі протиправні дії державного органу призвели до суттєвого зменшення розміру його пенсійної виплати. На думку Позивача, застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2015, 2014 роки при призначенні йому пенсії за віком і за зверненням від 09.07.2020 є необгрунтованим і протиправним.
Відповідач подав суду відзив на адміністративний позов (арк. справи 19-23), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів, що знаходяться на час переведення в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органом Пенсійного фонду. Покликається на пункт 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV вказує, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV (далі - Порядок 124). Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку у 2019 році перерахунок пенсій з 01.03.2019 проводиться (автоматизовано, без звернення особи) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Стверджує, що з 01.05.2020, згідно частини 2 статті 42 Закону №1058-IV та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» проведено перерахунок раніше призначених пенсій шляхом індексації показника середньої заробітної плати в Україні за період 2014 - 2016 років, з якого за даними персоніфікованого обліку було сплачено єдиний соціальний внесок, який враховувався для обчислення пенсії (4404,35 грн.) на коефіцієнт 1,11 (4404,35 * 1,11=4888,83). Вказує, що під час призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723 (далі Закон №3723) для розмежування джерел фінансування обчислюється пенсія державного службовця за нормами Закону №3723 та пенсія за віком в солідарній системі згідно Закону №1058-IV. На думку Відповідача, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача щодо врахування під час призначення пенсії за нормами Закону №1058-IV показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017, 2018, оскільки показник середньої заробітної плати, який відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV враховується для призначення пенсії був врахований під час первинного призначення пенсії і залишається незмінним і перевизначенню не підлягає. З огляду на наведене вважає, що відсутні підстави для застосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2017-2019).
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
Як видно з матеріалів справи, з 08.02.2017 Позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Після призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
16.07.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФ України у Львівській області щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2018, 2017 роки.
Не погоджуючись з діями Відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2018, 2017 роки, Позивач звернувся до суду за захистом свого права із цим позовом.
При вирішенні спору, суд виходить з такого.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Згідно із статтею 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас, абзацами першим, другим частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу вищезазначених норм законодавства слідує, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, суд звертає увагу, що, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно із Законом України «Про державну службу», то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Як видно з матеріалів справи, Позивачу з 08.02.2017 була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Позивач звернувся вперше.
Отже, в цьому випадку має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного Закону, а тому у Відповідача відсутні правові підстави для застосування до спірних відносин положень частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, якщо особі було призначено пенсію за Законом України «Про державну службу», то у подальшому при розрахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.
Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №521/4655/17.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 14.02.2018 у справі №465/5246/17, постанові від 23.10.2018 у справі №334/2653/17, постанові від 13.12.2018 у справі №185/860/17, постанові від 06.02.2019 у справі №333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 якщо особа, яка отримувала пенсію за іншим Законом звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки Позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувсь вперше, а тому відповідно до положень чинного законодавства і встановленої судової практики Верховного Суду при вирішенні подібних правовідносин, йому має застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме: за 2019, 2018, 2017 роки.
Крім того, суд звертає увагу Відповідача, що навіть і при призначенні особі пенсії за віком шляхом переведення її з одного виду пенсії на інший, передумовою, зокрема, для застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, є виключно бажання такої особи. Якщо ж відповідного бажання така особа не висловила, відповідний пенсійний орган на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, для обчислення пенсії у солідарній системі повинен використовувати порядок визначення заробітної плати (доходу), закріплений у розділі VI Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що узгоджується із абзацом другим частини третьої статті 45 вказаного Закону.
Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що дії Відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2018, 2017 роки не відповідають критеріям, визначеним у пунктах першому, третьому, п`ятому частини другої статті 2 КАС України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2018, 2017 роки, є підставною, обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача призначити ОСОБА_1 з 09.07.2020 пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно із ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2019, 2018, 2017 роки та провести виплату належної пенсії з урахуванням фактично виплачених сум, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Враховуючи, що позовна вимога про зобов`язання Відповідача вчинити дії є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправними дій, тому така також є підставною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню із врахуванням положень статті 9 КАС України шляхом зобов`язання ГУ ПФ України у Львівській області призначити Позивачу з 09.07.2020 пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно із статтями 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2019, 2018, 2017 роки та провести нарахування і виплату належної пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Під час звернення до суду Позивач сплатив судовий збір, що підтверджується квитанцією N 51310136 від 03.09.2020 (арк. справи 12). Таким чином, на користь Позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір з бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Львівській області.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мричко Н.І.