Справа № 560/1690/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1690/20
РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Василевської К.В. представника позивача Баженової А.І. представника відповідача Кравець І.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови у зарахувані ОСОБА_1 періоду роботи з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року до стажу державної служби та у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді сільського голови з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року до стажу державної служби;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 21.02.2020 року пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з врахуванням довідок, виданих відділом Відділом агропромислового розвитку Хмельницької районної державної адміністрації від 20.02.2020 року № 01-26/38, 01-26/39.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час роботи на державній службі йому встановлено 2 групу інвалідності та призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.02.2020 року позивач звільнений із роботи з посади начальника відділу агропромислового розвитку Хмельницької районної державної адміністрації.

21.02.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести його з пенсії о інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року. До заяви позивач додав довідки про складові заробітної плати № 01-26/38, № 01-26/39 від 20.02.2020 року.

Відповідач листом № 2200-0301-8/8847 від 10.03.2020 року повідомив позивача, що у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року йому відмовлено, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, а також не зараховано до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року.

Позивач вважає таку відмову протиправною, тому що відповідно до чинного законодавства України, яким регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців, він має право на переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року.

Ухвалою від 26.03.2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 28.04.2020 року.

На підставі клопотання представника відповідача від 28.04.2020 року, ухвалою суду від 28.04.2020 року розгляд справи відкладено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Після пом`якшення таких заходів судове засідання призначено на 02.10.2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та надала суду пояснення за змістом даного адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданого відзиву на даний адміністративний позов.

Обґрунтовуючи свої заперечення позовних вимог, представник відповідача зазначила, що позивач з 19.09.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

21.02.2020 року він звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, про що його повідомлено листом № 2200-0301-8/8847 від 10.03.2020 року.

В зв`язку із прийняттям Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців, тобто воно здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а пенсія по інвалідності Законом України № 889-VIII не передбачена.

Враховуючи зазначене, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області позивачу правомірно відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, тобто у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, про що його повідомлено листом № 2200-0301-8/8847 від 10.03.2020 року.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати йому до стажу державної служби період роботи з 14.07.2001 року по 27.03.2009 року на посаді голови Ставчинецької сільської ради, відповідач повідомляє наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, його дія не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посади місцевих рад та їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування.

На підставі наведеного, представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 19.09.2019 року отримує пенсію по інвалідності, призначену йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Інвалідність позивачу встановлена 15.08.2019 року, що підтверджується довідкою Дунаєвецької міжрайонної медико-соціальної експертизи серії АВ № 0064519.

20.02.2020 року позивач звільнений із роботи з посади начальника відділу агропромислового розвитку Хмельницької районної державної адміністрації.

21.02.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року. До заяви позивач додав довідки про складові заробітної плати № 01-26/38, № 01-26/39 від 20.02.2020 року.

Відповідач листом № 2200-0301-8/8847 від 10.03.2020 року повідомив позивача, що у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року йому відмовлено, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, яким не передбачені пенсії по інвалідності, також позивачу повідомлено, що до стажу державної служби не зараховано період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року.

Про відмову у переведенні позивача на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, прийнято рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 26/03 від 26.02.2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, визначаються Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності 01.05.2016 року.

Відповідно до статті 90 Закону України № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Починаючи з 28 грудня 1993 року (дати набрання чинності Законом України № 3723-XII від 16 грудня 1993 року) і до 01.05.2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року), визначення загальних засад діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, регулювалося Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" (№ 3723-XII від 16 грудня 1993 року), Кабінет Міністрів України постановою № 283 від 03.05.1994 року затвердив "Порядок обчислення стажу державної служби" ( Постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року N 229).

Відповідно до абзацу 13 пункту 2 Порядку № 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 2493-III від 07.06.2001 року (в редакції статті чинній на 2001 рік) встановлено, що в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: п`ята категорія-в тому числі посади сільських голів.

Дослідження змісту наведених норм Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Порядку обчислення стажу державної служби" № 283 від 03.05.1994 року, дає суду правові підстави вважати, що робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, зокрема на посадах сільських голів, в період з 28 грудня 1993 року по 01.05.2016 року, відноситься до державної служби.

Так як позивач з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року працював на посаді голови Ставчинецької сільської ради, відповідно такий період роботи відноситься до державної служби.

Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні періоду роботи позивача з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року на посаді голови Ставчинецької сільської ради до стажу державної служби, тому цей період роботи необхідно зарахувати до стажу державної служби.

Статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, передбачені розділом ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ .

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже "Прикінцевими та перехідними положеннями" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так як позивач просить перевести його на пенсію не за віком, а по інвалідності на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII, до вказаних правовідносин необхідно додатково застосувати частину 9 статті 37 цього Закону, яка встановлює таке: пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Таким чином для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, необхідні такі обов`язкові умови:

-наявність страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі які мають стаж державної служби не менше 10 років;

-переведення на пенсію по інвалідності особам можливе осіб з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ), право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 9 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.

Крім того на зміст рішення про переведення на пенсію по інвалідності впливають також час визнання особи інвалідом та час звернення особи за призначенням такої пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу з 19.09.2019 року призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто у нього наявний страховий стаж, встановлений для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Інвалідність позивачу встановлена 15.08.2019 року, що підтверджується довідкою Дунаєвецької міжрайонної медико-соціальної експертизи серії АВ № 0064519, тобто у період його перебування на державній службі, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Пенсійним органом до стажу державної служби позивачу зараховано 16 років 5 місяців 18 днів.

Рішенням суду до стажу державної служби позивача зараховується період його роботи з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року на посаді голови Ставчинецької сільської ради, тому стаж державної служби позивача загалом становить понад 20 років.

Позивач 20.02.2020 року звільнений з державної служби.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 26/03 від 26.02.2020 року про відмову в переведенні позивача з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року є протиправним, а тому його слід скасувати.

В зв`язку із тим, що позивач має право на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з врахуванням довідок, виданих відділом Відділом агропромислового розвитку Хмельницької районної державної адміністрації від 20.02.2020 року № 01-26/38, 01-26/39 та проведених виплат.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII звернувся до пенсійного органу 21.02.2020 року, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 21.02.2020 року.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У переведенні позивача з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення № 26/03 від 26.02.2020 року. Для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати.

Позов задовольняється частково, оскільки суд відмовляє в частині позовних вимог в яких позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу", оскільки визнає протиправним та скасовує рішення відповідача яким відмовлено у переведенні на таку пенсію.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.02.2020 № 26/03 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про держану службу" №889-VIII від 10.12.2015 року, та протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови у зарахувані ОСОБА_1 періоду роботи з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року до стажу державної служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді сільського голови з 04.07.2001 року по 27.03.2009 року до стажу державної служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, із врахуванням довідок виданих відділом агропромислового розвитку Хмельницької районної державної адміністрації від 20.02.2020р. №01-26/38. 01-26/39, з 21.02.2020 року та із врахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 жовтня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський