Справа № 120/1635/20-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/1635/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк Михайло Васильович

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

13 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року (місце ухвалення рішення - м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) , у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що підтверджується рішенням № 16 від 18.10.2019 року у зв`язку з прийняттям документів від Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату, у яких відсутня інформація про вислугу років ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення відповідача № 16 від 18.10.2019 року про відмову позивачу у призначенні пенсії, згідно поданої заяви від 14.05.2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати відповідача призначити і виплачувати позивачу пенсію з 14.05.2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням наданих довідок: № 265 від 30.04.2002 року, № 21/628 від 17.09.2002 року, № 153/161/707 від 23.12.2004 року та № 993.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивач вважає, що у даному випадку рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із отриманням неповного комплекту документів для призначення пенсії взагалі не повинно було прийматись, а подання повинно було бути повернено для подальшого опрацювання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказавши, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, пенсійний орган діяв у межах своїх повноважень, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги позивача відсутні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, й право на пенсійне забезпечення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон України № 2262-ХІІ).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно пункту 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

У той же час, у пункті 6 Порядку № 3-1, зокрема, встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 16 Порядку № 3-1 передбачено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

З обставин справи судом встановлено, що Вінницьким ОВК 07.10.2019 року сформовано подання на призначення пенсії ОСОБА_1 , а також підготовлено відповідні матеріали, які включали в себе заяву позивача від 02.08.2019 року, копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2004 № 79, копію витягу з послужного списку, копію довідки в/ч НОМЕР_2 від 17.09.2002 № 21/628, копію довідки ВЛК № 993, копію довідки ВЛК № 340, копію витягу з наказу Головнокомандувача ПС ЗСУ № 84 від 14.12.2004, копію паспорту та ідентифікаційного номера позивача, копію листа командира в/ч НОМЕР_3 .

В подальшому, супровідним листом від 09.10.2019 року за № 12/2654 ІНФОРМАЦІЯ_1 направив відповідні матеріали до ГУ ПФУ у Вінницькій області. У цьому ж супровідному листі ІНФОРМАЦІЯ_1 одночасно повідомив, що Вінницьким міським військовим комісаріатом направлено запит до архіву, адже документи про розмір грошового забезпечення на день звільнення в заявника відсутні, тому складання довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для обчислення пенсії, на теперішній час неможливий. Додатково зазначив, що розрахунок вислуги років на пенсію в особовій справі ОСОБА_1 також відсутній, що унеможливлює зазначення відповідних даних в поданні.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області № 16 від 18.10.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю у поданні відповідної інформації про вислугу років позивача.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається лише за наявності у військовослужбовця відповідної вислуги років, передбаченої законом.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у поданні Вінницького ОВК від 07.10.2019 року на призначення пенсії була відсутня інформація щодо вислуги років ОСОБА_1 , як і відомості про його страховий стаж. В долучених до подання документах така інформація також була відсутня. Отже, за відсутності інформації про вислугу років позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області були відсутні правові підстави для призначення ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону від 09.04.1992 року № 2262-XII.

Стосовно доводів апелянта про те, що відповідач мав би направити комплект документів для призначення пенсії для подальшого опрацювання, колегія суддів зазначає наступне.

Аналіз викладених положень Порядку № 3-1 вказує на наявність чіткого алгоритму дій між уповноваженим структурним підрозділом, який здійснює підготовку та подання до органу, що призначає пенсію, документів для призначення пенсії, а також відповідним органом пенсійного фонду, який приймає та розглядає відповідні документи.

За змістом пункту 16 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсію має право (а не обов`язок) вимагати оформлення поданих документів. Разом із тим, розгляд таких документів і прийняття відповідного рішення протягом десятиденного строку з моменту надходження відповідної заяви про призначення пенсії є прямим обов`язком органу пенсійного фонду.

Крім того, відповідно до пункту 12 Порядку № 3-1 саме на обласні військові комісаріати покладається обов`язок оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, подання та документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби.

Отже, відповідач хоч і наділений правом вимагати від інших органів, заявників дооформлення поданих документів, проте діюче законодавство не передбачає можливість повернення такого подання чи усунення його недоліків шляхом переоформлення, якщо такі недоліки виявлені органом, що призначає пенсію.

Крім того, Вінницький ОВК, направляючи на адресу ГУ ПФУ у Вінницькій області своє подання про призначення пенсії від 07.10.2019 року, у листі від 09.10.2019 року самостійно вказав на існуючі недоліки такого подання, що полягали у відсутності у ньому відомостей про вислугу років позивача, а також причини, за яких він не зазначив такі відомості.

Тож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в межах спірних правовідносин саме уповноважений структурний підрозділ Міністерства оборони, який здійснює підготовку і подання до органу, що призначає пенсію, документів для призначення пенсії, є відповідальним за повноту та якість оформлених документів. А відповідач в цьому разі мав лише обов`язок розглянути таке подання та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.