Справа № 360/365/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову заміни одного способу забезпечення адміністративного позову іншим

09 жовтня 2020 року Сєвєродонецьк Справа № 360/365/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

представника позивача: Овчиннікова Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №360/365/20 за позовом адвоката Овчиннікова Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №360/365/20 за позовом адвоката Овчиннікова Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що 10.06.2020 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

До державного виконавця надійшли відповіді боржника, з яких встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області місячний розмір пенсії у сумі 2 000, 00 грн. виплачено у квітні 2020 року. Облікована доплата у сумі 62 602, 58 грн. за період з 01.04.2017 по 31.03.2020 нарахована на додаткову відомість квітня 2020 року та внесена до реєстру судових рішень під № 0 396135 від 09.07.2020 року для подальшого виконання.Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанску Луганської області не є розпорядником коштів. Кошти за минулий період обліковуються в органах Пенсійного фонду України та будуть виплачені на умовах окремого порядку, після його прийняття Кабінетом Міністрів України. Таким чином, щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів, надано не було

На підставі викладеного заявник просив суд змінити спосіб виконання рішення суду від 20.02.2020 у справі №360/365/20, змінивши зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року на стягнення 64 602,58 грн.

Заявник в судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, розгляд заяви просив проводити без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №360/365/20 позов адвоката Овчиннікова Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними та скасувано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 03 квітня 2017 року без номеру про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2017 року.

28 травня 2020 року представник позивача отримав виконавчий лист по зазначеній справі (а.с. 63).

03 червня 2020 року представник позивача звернувся до заявника із заявою про виконання виконавчого листа від 20.02.2020 щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року (а.с. 88, 89-90).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10 червня 2020 року ВП №62288220 про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 360/365/20, виданого Луганським окружним адміністративним судом 28 травня 2020 року, про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року (а.с. 96).

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області №3309/03-33 від 18.06.2020 повідомлено державного виконавця, що місячний розмір пенсії у розмірі 2000,00 грн виплачено у квітні 2020 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не є розпорядником коштів. Кошти за минулий період обліковуються в органах Пенсійного фонду України та будуть виплачені на умовах окремого порядку, після прийняття його Кабінетом Міністрів України (а. с. 101).

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 09.07.2020 повідомлено державного виконавця, що облікована доплата у сумі 62 602,58 грн за період 01.04.2017 по 31.03.2020 нарахована на додаткову відомість квітня 2020 року та внесена до реєстру судових рішень під № С1396135 від 09.07.2020 для подальшого виконання. Станом на 07.07.2020 ОСОБА_1 для проходження ідентифікації до нашого управління не зверталась (а. с. 112).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону № 1404).

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 13 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення (частина третя статті 33 Закону № 1404).

В силу приписів частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Адміністративний позов може містити як вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з підпунктами 3, 4, 6 частини другої вказаної статті у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до приписів частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Таким чином, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що заявник просить змінити обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, фактично повністю змінивши резолютивну частину рішення суду від 20.02.2020.

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25 2014 року у справі № 21-506а14, аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується зі статтею 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, Верховний Суд України дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

В постановах Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 759/1928/13-а, від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а зроблено правовий висновок, що зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Крім того, посилання боржника на неможливість виконання рішення суду зобов`язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв`язку з відсутністю окремого порядку Кабінета Міністрів України, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

Також суд зауважує, що формування місцевого бюджету, в якому можливе передбачення виділення коштів на виконання судових рішень, в тому числі по даній справі, здійснюється відповідно до вимог Бюджетного кодексу України.

Державному виконавцю, який звертається до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення необхідно заздалегідь впевнитися у вчиненні відповідачем усіх можливих заходів щодо звернення до відповідних державних органів в частині виділення коштів на виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №360/365/20 за позовом адвоката Овчиннікова Дмитра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 жовтня 2020 року.

Cуддя О.В. Ірметова