Справа № 300/2011/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" жовтня 2020 р. справа № 300/2011/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі позивач), 11.08.2020) звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (далі відповідач) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020 по дату прийняття рішення судом.
17.08.2020 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.40-41).
Представник позивача заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовує тим, що відповідач не виконує судове рішення про поновлення його на роботі, чим допущено вимушений прогул, внаслідок чого безпідставно не отримує належну заробітну плату. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 року у справі №809/23/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства лісових ресурсів України №458-к від 21.11.2017 Про звільнення з посади першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано наказ Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства №90-к від 26.12.2017 Про звільнення з посади ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній раніше займаній посаді першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства з 27 грудня 2017 року, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ - 35276386, вул. Грушевського, 31, м. Івано-Франківськ, 76000) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 81011 (вісімдесят одну тисячу одинадцять) гривень 53 копійки з вирахуванням податків та обов`язкових платежів, постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній раніше займаній посаді першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, та стягнення з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 22266 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість) гривень 48 копійок звернуто до негайного виконання (а.с.5-12).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 апеляційні скарги Державного агентства лісових ресурсів України та Івано-Франківського обласного Управління лісового та мисливського господарства задоволено частково, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 року у справі №809/23/18 скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства лісових ресурсів України № 458-к від 21 листопада 2017 року Про звільнення з посади першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано наказ Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства № 90-к від 26 грудня 2017 року Про звільнення з посади ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства з 27 грудня 2017 року, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ - 35276386, вул. Грушевського, 31, м. Івано-Франківськ, 76000) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 95 562 (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 24 копійки, з вирахуванням податків та обов`язкових платежів, постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства та присудження з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 22266 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість) гривень 48 копійок звернуто до негайного виконання (а.с.13-17).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 в справі №300/995/19 стягнуто з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за період з 08.05.2018 року по 15.07.2019 року в розмірі 306552 (триста шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, яка виникла в результаті невиконання рішення суду по справі №809/23/18 (а.с. 18-21).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 в справі №300/2016/19 стягнуто з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ - 35276386) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за період з 16.07.2019 по 24.12.2019 в розмірі 118064 (сто вісімнадцять тисяч шістдесят чотири) гривні 10 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів (а.с. 22-26).

Також рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 в справі №300/596/20 стягнуто з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ - 35276386) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за період з 25.12.2019 по 14.05.2020 в розмірі 98386 (дев`яносто вісім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 75 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів (а.с. 27-29).

На момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, судове рішення по справі №809/23/18 не виконано, позивач на роботі не поновлений, ним допущено вимушений прогул без отримання середнього заробітку за час його перебігу, в наслідок чого ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з 15.05.2020.

Відповідно до статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (частина 2 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зміст вищевказаних норм, рішення, допущене судом до негайного виконання, в тому числі в частині, відповідач зобов`язаний виконати незалежно від пред`явлення його позивачем до примусового виконання та набрання таким судовим рішенням законної сили.

Правове регулювання державної служби регламентовано статтею 5 Закону України Про державну службу. Так, згідно з частинами 1 3 статті 5 Закону України "Про державну службу" правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це зазначено у спеціальному законі. Тобто норми Кодексу законів про працю України підлягають застосуванню у разі, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Питання оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника регламентовані статтею 236 Кодексу законів про працю України.

Згідно зі статтею 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

На момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом судове рішення по справі №809/23/18 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства не виконано, в результаті чого позивач не отримує належні суми заробітної плати.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі №300/995/19 стягнуто з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за період з 08.05.2018 року по 15.07.2019 року в розмірі 306552 (триста шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, яка виникла в результаті невиконання рішення суду по справі №809/23/18, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 в справі №300/2016/19 стягнуто з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ - 35276386) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за період з 16.07.2019 по 24.12.2019 в розмірі 118064 (сто вісімнадцять тисяч шістдесят чотири) гривні 10 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 в справі №300/596/20 стягнуто з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ - 35276386) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за період з 25.12.2019 по 14.05.2020 в розмірі 98386 (дев`яносто вісім тисяч триста вісімдесят шість) гривень 75 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Починаючи з 15.05.2020 позивач продовжує не отримувати належні суми заробітної плати, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Як встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду по справі № 809/23/18 (876/4007/18), яка набрала законної сили 26.07.2018 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 784,58 гривень, а з врахуванням коефіцієнта підвищення окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 24 від 25.01.2018 становила 1035,65 гривень.

Період з 15.05.2020 до 13.10.2020 містить 105 робочих днів, відповідно середній заробіток за цей період становить 108 848,25 гривень (105 днів х 1 036,65 гривень).

Як наслідок, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства за період з 15.05.2020 до 13.10.2020 складає 108 848,25 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги у розмірі 4000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Окрім зазначеного, частинами 4 та 5 вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

Так, судом встановлено, що в матеріалах справи міститься договір №1/12 від 07.11.2017 про надання правової допомоги (а.с. 35-36), додаткова угода №1 від 04.08.2020 про змін умов договору №1/12 про надання правового характеру від 07.11.2017 (а.с.37), акт приймання-здачі виконаних робіт від 12.08.2020 (а.с. 32), ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АТ №1002246 (а.с. 38), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №868, виданого Мушинському В.Т. 20.04.2012 (а.с. 33), посвідчення адвоката України.

На підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги представник позивача долучив до матеріалів позову копію квитанції від 12.08.2020 до прибуткового касового ордера №27 (а.с. 31).

Однак, суд звертає увагу на те, що надана представником позивача копія квитанції від 12.08.2020 до прибуткового касового ордера №27 не містить будь-яких реквізитів рахунку адвоката та виписана адвокатом Мушинським В.Т., а тому не є належним фінансовим документом, який підтверджує в даному випадку факт понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Суд відмічає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, пункті 268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, заява №19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як уже зазначено судом, такий факт може бути доведено на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру, а не її копії, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа, касового чеку тощо. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана позиція узгоджується із висновками, наведеними в постановах Верховного Суду від 02.07.2019 по справі №810/795/18 (адміністративне провадження №К/9901/8770/19) та від 20.06.2019 по справі №821/440/17 (адміністративне провадження №К/9901/34320/18).

Інших належних доказів, окрім копії квитанції від 12.08.2020, на підтвердження оплати витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, суду не надано.

За таких обставин, вимога про відшкодування витрат на правову допомогу не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства (індекс 76000, вулиця М. Грушевського, 31, місто Івано-Франківськ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за період з 15.05.2020 до 13.10.2020 в розмірі 108 848 (сто вісім тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 25 копійок, із відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.