Справа № 948/814/20
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/814/20
Провадження № 2-а/948/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Мотріченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Кривобік Віктора Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

стислий виклад позиції позивача

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.07.2020р. відповідачем винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності за ст. 121 ч.6, 126 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач з зазначеною постановою не погоджується оскільки 18.07.2020р. о 22.45 год. насправді не керував мопедом Сузукі, оскільки мопед здійснював стоянку. А так як обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за вказаними вище статтями є саме керування транспортним засобом, а тому він вказаних порушень не вчиняв. Крім цього, зазначив, що не був обізнаний про винесення оспорюваної постанови, оскільки участі в розгляді справи не брав та дізнався про неї лише після ознайомлення 25.08.2020р з матеріалами іншої справи, яка розглядалася Машівським районним судом. У зв`язку з наведеним позивач просить постанову відповідача серії БАА № 315999 від 18.07.2020р. визнати протиправною та скасувати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

02.10.2020р. за ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та поновлено позивачу строк звернення до суду (а.с. 33).

Позиції учасників судового розгляду

В судове засідання сторони не з`явилися, направили клопотання та заяву про розгляд справи без їх участі, представник позивача адвокат Болтік А.С. зазначив, що вимоги позову спільно з позивачем підтримує в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, зазначив, що відзив на позов подавати не буде, інших доказів не має (а.с. 38, 42).

Оскільки всі учасники судового розгляду заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.,

Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 18.07.2020р. інспектором СРПП №4 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Кривобік В.Г. винесена постанова серії БАА № 315999 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. ст. 121 ч.6, 126 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, у зв`язку з порушення ним п.п. 30.1., 2.1. ПДР, оскільки він цього ж дня о 22.45 год. в с. Базилівщина по вул. Незалежності Машівського району керував транспортним засобом Сузукі б/н, який не зареєстрований у встановленому законом порядку та, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 15).

Мотиви суду

Даючи оцінку доводам позивача про незаконність постанови про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1. (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім цього, відповідно до п. 30.1. ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Отже працівник поліції при здійсненні повноважень щодо забезпечення безпеки дорожнього руху дійсно має право вимагати у водія посвідчення водія та перевіряти чи зареєстрований транспортний засіб в уповноваженому органі МВС.

Натомість, згідно п. 1.1.0 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У своєму позові позивач категорично заперечував проти факту керування транспортним засобом Сузукі, тобто, що в даному провадженні мів мав статус водія.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці , закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосування матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцять метрів, перевернутим чи не неосвітленим.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 2.1. (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а відповідно до п. 2.9.в. ПДР України водієві забороняється керування транспортним засобом, не зареєстрованим у уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Водночас ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач зазначив, що даного правопорушення не здійснював та не порушував вимоги ПДР України, оскільки транспортним засобом взагалі не керував.

У свою чергу відповідач доводів позивача не спростував, доказів на спростування тверджень останнього не надав.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України про які йдеться в постанові, а тому дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Щодо вимог позивача про визнання дій інспектора протиправними, суд дійшов наступного висновку.

Так, повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки ст. 286 КУпАП не передбачено такого способу захисту як визнання оскаржуваної постанови протиправною, водночас суд прийняв рішення про скасування оспорюваної постанови, тим самим захистив права позивача, а відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Мотив рішення щодо судових витрат

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позов у справі задоволено частково, а відповідачем є посадова особа Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, тому за рахунок бюджетних асигнувань останнього на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 210, 20 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №4 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Кривобік Віктора Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 315999 від 18.07.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. ст. 121 ч.6, 126 ч.1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 210, 20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор СРПП №4 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Кривобік Віктор Григорович, службова адреса: смт Машівка, вул. Незалежності,154, Полтавської області, інші відомості не відомі.

Суддя С.В. Кравець