Справа № 200/6873/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2020 р. Справа№200/6873/20-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про стягнення судових витрат з відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
- визнати противоправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2084 від 27.02.2020 про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 10.02.2020 відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
28.09.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача та зазначено, що документи про отримання послуг правової допомоги буде надано за наслідками розгляду справи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.09.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: 87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27а) про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2084 від 27.02.2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.02.2020 №2084 про призначення пенсії за віком згідно ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. Встановлено позивачу строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

06.10.2020 від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача та надав документи на підтвердження зазначених витрат у розмірі 4943,25 грн.

Представники сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. На адресу суду подали клопотання про проведення засідання без їх участі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи норми КАС України, суд дійшов висновку про розгляд заяви представника позивача про стягнення судових витрат з відповідача в порядку письмового провадження.

Дослідивши долучені до матеріалів справи матеріали, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).

З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень доводить, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому, покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень ст.139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 за №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону №5076-VI, ст.28 Правил адвокатської етики, схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 (далі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Суд зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 по справі №826/9047/16.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судовим розглядом встановлено, що адвокат ОСОБА_2 здійснює адвокатську діяльність, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4774, яке видано на підставі рішення ради адвокатів Донецької області від 25.01.2017 року №16.

На підтвердження поданої заяви про стягнення судових витрат, представником позивача надано суду наступні докази:

Договір про надання правової допомоги №30.06-02/20 від 30.06.2020, який укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Анісімовою Євгенією Станіславівною.

Додаток до договору про надання правової допомоги №30.06-02/20 від 30.06.2020, в якому визначено орієнтовні ставки адвокатського гонорару (з урахуванням 18% ПДФО, 22% ЄСВ, 1,5% військового збору, які сплачуються адвокатом самостійно.

Додаткову угоду від 30.06.2020 до договору про надання правової допомоги №30.06-02/20 від 30.06.2020.

Акт прийняття-передачі від 01.10.2020 наданої правової (правничої) допомоги згідно договору про надання правової допомоги №30.06-02/20 від 30.06.2020 згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу):

- 30.06.2020 надав усну консультацію з приводу спірних правовідносин, вивчив нормативний матеріал та актуальну судову практику, визначив та узгодив з клієнтом позицію по справі 1 година (за 1 год. 1089,50 грн.);

- 22.04.2020 проаналізував надані докази, підготував позовну заяву з викладенням правової позиції судів 3 години (за 1 год. 1098,50), що дорівнює 3295,50 грн;

- 28.09.2020 підготував та надіслав на адресу суду заяву 0,5 години (за 1 год. 1098,50 грн.), що дорівнює 549,25 грн.

Рахунок на оплату №1 від 01.10.2020 за надання адвокатської допомоги у розмірі 4943,25 грн.

Акт приймання-передачі від 02.10.2020 наданої правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №30.06-02/20 від 30.06.2020, згідно якого, зокрема, адвокат надав клієнту наступну послугу: правову (правничу) допомогу, у тому числі з представництва його інтересів у суді першої інстанції як позивача в адміністративній справі №200/6893/20-а за позовом до Маріупольського ОУПФУ Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Досліджуючи питання щодо співмірності розміру таких витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 акту прийняття-передачі наданої правової допомоги адвокатом ОСОБА_2 замовнику надано наступні послуги: надав усну консультацію з приводу спірних правовідносин, вивчив нормативний матеріал та актуальну судову практику, визначив та узгодив з клієнтом позицію по справі 1 година (за 1 год. 1089,50 грн.).

Аналізуючи вказане в акті прийняття-передачі наданої правової допомоги, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано, яким чином відбувались надав усну консультацію з приводу спірних правовідносин, вивчив нормативний матеріал та актуальну судову практику, визначив та узгодив з клієнтом позицію по справі і чому на таку підготовку витрачено саме таку кількість часу.

Щодо вказаного в акті прийняття-передачі наданої правової допомоги, в якості наданих послуг: проаналізував надані докази, підготував позовну заяву з викладенням правової позиції судів 3 години (за 1 год. 1098,50), що дорівнює 3295,50 грн., суд зазначає, що витрати пов`язані з підготовкою та поданням до Донецького окружного адміністративного суду позову включає в себе пункт акту (підготував та надіслав на адресу суду заяву 0,5 години (за 1 год. 1098,50 грн.), що дорівнює 549,25 грн.).

Безспірним є факт підготовки та подання до Донецького окружного адміністративного суду позовної заяви від 23.07.2020 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії адвокатом Анісімовою Є.С.

Враховуючи те, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній адміністративній справі позивачем не обґрунтовано у повному обсязі, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. Відтак, з огляду на зазначені обставини справи та перелік, наданих адвокатом для позивача послуг, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат на правничу професійну допомогу в сумі 3295,50 грн., що відповідає складності справи та обсягу наданих представником позивача послуг.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат з відповідача, з прийняттям додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3295,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: 87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27а).

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення судових витрат з відповідача по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: 87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Зелінського, 27а) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3295,50 грн.

У задоволенні іншої частини заяви про стягнення судових витрат з відповідача відмовити.

Повне судове рішення складено 12.10.2020.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька