Справа № 215/2313/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
12 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 215/2313/20
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року в адміністративній справі № 215/2313/20
до виконувача обов`язків головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №7" Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича
про визнання бездіяльності протиправною, -
Позивач звернувся до суду з позовом до виконувача обов`язків головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №7" Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у порушенні правового режиму, форми розгляду заяви позивача від 05.03.2020р. вх.14 згідно ст. 18, 29 ЗУ «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8, ст. 11 ЗУ «Про державну службу»;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 05.03.20р. вх.14;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у не вжитті заходів для надання копії листа непрацездатності позивача № 520964 з 03.06.2010 по 18.06.2010, копії правового акту, відповідно до якого головний лікар закладу не має повноважень видати копію листа непрацездатності за результатом розгляду звернення громадянина до правової позиції ч. 3 ст. 32, ст. 34 Конституції, п. «е» ст. 6, ст. 39 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у невжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 05.03.20р. вх. 14 та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2020 р. у справі №215/2313/20 (2-а/215/185/20) вищезазначену позовну заяву передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 18.05.2020 року відмовлено позивачу у звільненні від сплати судового збору та позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 р. позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду від 13.07.2020 року, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку. З апеляційною скаргою скаржником подано заяву про поновлення строку та звільнення від сплати судового збору.
Розглянувши заявлені клопотання, суддя приходить до наступних висновків.
В обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку скаржник посилається на те, що копію ухвали від 13.07.2020 року він одержав 28.08.2020 року. Зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 295 КАС України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки судом не було вжито системи заходів для належного ознайомлення скаржника з ухвалою. Скаржник не був повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги.
Згідно зі ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3).
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржена ухвала постановлена 13.07.2020 року без участі сторін, копію ухвали від 13.07.2020 року скаржник одержав 28.08.2020 року (а.с. 26).
Апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України, проте в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 295 КАС України, а тому клопотання про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.
Щодо сплати судового збору.
Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.
Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).
Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).
Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.
При цьому, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру), обмежений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.
Скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки предметом позову є захист його соціальних прав, а його дохід підтверджується довідкою Тернівського районного УПСЗН, згідно котрої він отримує компенсацію непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи, яка за 12 місяців складає 366,84 грн., що не дозволяє йому сплачувати судовий збір, що перевищує 5% його річного доходу.
Просить також суд скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів про його місячний дохід.
Суддя вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доступ до правосуддя передбачає певні обмеження, в тому числі, процесуальними строками, необхідністю сплати судового збору, дотриманням вимог до позовної заяви (апеляційної скарги), що встановлені процесуальним законом, тощо.
Скаржник під час звернення з апеляційною скаргою зобов`язаний або сплатити судовий збір, або надати докази того, що він має право на звільнення, зменшення розміру або відстрочку сплати судового збору.
Оскільки надана позивачем довідка не є належним доказом, що підтверджує розмір річного доходу позивача, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Щодо посилань скаржника на можливість з`ясування суддею наявності у нього відповідних пільг та належного майнового положення шляхом звернення до Єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів про його місячний дохід, суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст.80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази.
Суддя зазначає, що будь-яких обставин, щодо унеможливлення самостійно надати належні для підтвердження скрутного матеріального становища доказів, а також заходи, які позивач вживав для отримання цих доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів, скаржником наведено не було.
КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Сплата судового збору або надання доказів, що підтверджують право особи на звільнення (зменшення розміру, відстрочку) від його сплати покладається саме на особу, що звертається до суду.
Щодо доводів скаржника, що предметом позову є захист соціальних прав, суддя зазначає, що судовий збір, крім компенсації витрат на здійснення судочинства, виконує ще й дисциплінуючу функцію - перешкоджає поданню сторонами необґрунтованих позовів, заяв, клопотань. Адже в разі відмови в їх задоволенні сплачені кошти не повертаються. Отже, на думку суду, позовні вимоги, заявлені позивачем в позові, виходять за межі вимог про захист його особистих соціальних прав, а тому він не підлягає звільненню від сплати судового збору.
За таких обставин суд вважає, що слід відмовити скаржнику у задоволенні його клопотання і зобов`язати виконати вимоги закону щодо судового збору.
Судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду згідно п. 5 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.
Отже за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року має бути сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Керуючись ст. 298, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі № 215/2313/20.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2019 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме:
- надати суду належні докази, що підтверджують розмір річного доходу за 2019 рік,
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко