Справа № 280/6007/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Справа № 280/6007/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 2245», про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 2245» (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.07.2020 №29 щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача поновити та виплатити позивачу недоотриману пенсію за віком на пільгових умовах з 30.07.2020.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до липня 2020 року включно він отримував пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим, позивача зазначає, що у серпні 2020 року він отримав від відповідача повідомлення, в якому зазначено про припинення виплати позивачу пенсії з 16.01.2020, оскільки відповідачем начебто встановлено факт невірного призначення позивачу пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 12 років 6 місяців. Проте, позивач вказує на помилковість таких висновків відповідача, оскільки на думку позивача він має достатньо стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Також, позивач вказував на те, що підприємство-роботодавець не має права на власний розсуд відкликати або скасувати довідку про підтвердження наявного трудового стажу. Позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для прийняття рішення про припинення виплати йому пенсії, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що позивач 16.01.2020 звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та додав до заяви довідку №24/0608 від 06.08.2019, що видана ТзОВ «Автотранспортне підприємство 2245», про пільговий характер роботи позивача на даному підприємстві за період роботи з 20.01.1986 по 02.07.1993, що складає 07 років 05 місяців 13 днів. Разом з тим, відповідач зазначає, що 29.07.2020 до нього надійшов лист від ТзОВ «АТП 2245» в якому зазначалось про помилкову видачу позивачу довідки за період роботи позивача на вказаному підприємстві з 20.01.1986 по 02.07.1993, у зв`язку із відсутністю первинних документів. Відповідач вказує на те, що ним правомірно прийнято рішення про припинення виплати пенсії, на підставі ч.1 ст.49 Закону№1058, оскільки пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 з 20.01.1986 по 02.07.1993 працював в ДП «Автотранспортне підприємство 12358». Третя особа зазначає, що під час аналізу документів ДП «АТП 12358» було встановлено, що ОСОБА_1 з 20.01.1986 по 02.07.1993 не весь час працював водієм вантажного автомобіля. Так, перевірка ТОВ «АТП 2245» наявних документів державного підприємства «АТП 12358» виявила, що ОСОБА_1 на протязі 7 років 05 місяців 12 днів з 20.01.1986 по 02.07.1993 працював водієм та підсобним робітником. З 05.07.1991 по 15.07.1991, з 17.06.1992 по 26.06.1992, з 15.07.1992 по 21.07.1992 ОСОБА_1 працював в АТП 12358 підсобним робітником. Зазначені обставини, на думку третьої особи, спростовують висновки про те, що ОСОБА_1 водій ВАТ АТП-2245 був зайнятий в технологічному процесі шкідливого та тяжкого виробництва (цех шлакопереробки комбінату «Запоріжсталь») з 20.01.1986 по 02.07.1993, що складає 07 років 05 місяців 12 днів. Третя особа зазначила про те, що на підприємстві відсутні документи щодо роботи позивача на шкідливому виробництві - цех шлакопереробки ЗМК «Запоріжсталь». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 16.01.2020 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у відповідності до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем, зокрема, було надано довідку ТОВ «Автотранспортне підприємство 2245» від 06.08.2019 №24/0608 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

В зазначеній довідці зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в АК 2245 і за період з 20.01.1986 по 02.07.1993 виконував роботи пов`язані з участю в технологічному процесі шкідливого та технологічного виробництва цех шлакопереробки Запорізького металургійного комбінату «Запоріжсталь» за професією водій вантажного автомобіля МАЗ - 5551 державний номер НОМЕР_1 , вантажопідйомністю більше 8 тон.

При цьому, у довідці від 06.08.2019 №24/0608 зазначено про те, що трудовий стаж на пільгових умовах за період з 20.01.1986 по 02.07.1993 складає 7 років 05 місяців 13 днів, п.8 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 27.01.2020 №29 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 16.01.2020, як такому, що має загальний страховий стаж у 37 років 11 місяців та спеціальний стаж 12 років 6 місяців.

27.07.2020 на адресу відповідача від ТОВ «АТП 2245» надійшов лист, в якому ТОВ «АТП 2245» просило вважати довідку, видану ОСОБА_1 , про підтвердження трудового стажу для призначення пільгової пенсії за №24/0608 від 06.08.2019 недійсною, у зв`язку з тим, що вона була видана помилково. Зазначено, що на підприємстві немає первинних документів.

30.07.2020 відповідачем прийнято рішення №29 про припинення виплати пенсії за віком на пільгових умовах з 16.01.2020 ОСОБА_1 , відповідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 12 років 6 місяців.

Позивач, вважаючи протиправним рішення про припинення виплати пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд зазначає, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону№1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивачу пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначена, як такому, що має 12 років 6 місяців на роботах передбачених Списком №2.

При цьому, під час розгляду справи встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що пенсія позивачу була призначена з урахуванням інформації викладеної в довідці ТОВ «Автотранспортне підприємство 2245» від 06.08.2019 №24/0608 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

В подальшому, після призначення пенсії позивачу, зазначена довідка була відкликана підприємством з посиланням на те, що така видана помилково, а підприємство не володіє документами на підтвердження пільгового стажу позивача.

Тобто, фактично ТОВ «АТП 2245» у листі надісланому до Пенсійного фонду вказало на те, що не може підтвердити страховий стаж позивача на роботах зі шкідливими у період з 20.01.1986 по 02.07.1993, про що третьою особою також зазначено в поясненнях на позовну заяву.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.49 Закону №1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю припинення виплати пенсії позивачу, з огляду на таке.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , встановлено, що позивача з 20.01.1986 прийнято на роботу водієм 3 класу на усі марки автомобілів Автоколони 2245, а звільнено позивача 02.07.1993 за власним бажанням.

При цьому, судом встановлено, що під час роботи позивача у зазначений період здійснювалась реорганізація підприємства з Автоколони 2245 на АТП 22358, та з АТП 22358 на АТП 12358.

Згідно пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383.

Пунктом 10 Порядку застосування визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Суд зазначає, що записи у трудовій книжці позивача за період з 20.01.1986 по 02.07.1993 не містять відомостей про те, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а відповідно зазначений період повинен бути підтверджений уточнюючою довідкою.

Таку довідку про підтвердження трудового стажу за період з 20.01.1986 по 02.07.1993 було видано позивачу ТОВ «АПТ 2245» за №24/0608 від 06.08.2019, проте, в подальшому зазначена довідка була відкликана підприємством.

Відповідно до приписів статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно підпункту 5 пункту 6 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України для виконання покладених на нього завдань має право: проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки у роботодавців та інших осіб бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення пенсій, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

Отже, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право особи на призначення на пенсії на пільгових умовах, орган Пенсійного фонду приймає уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а у разі відсутності правонаступника періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується в окремому порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

При цьому, обов`язок перевіряти документи, поданих для призначення (перерахунку) пенсій покладений на органи пенсійного фонду.

Суд зазначає, що під час призначення позивачу пенсії за віком у відповідача були відсутні зауваження щодо наданих для призначення пенсії документів, зокрема і щодо довідки від 06.08.2019 №24/0608, що видана ТОВ «АТП 2245», її відповідності первинним документам, відомостям трудової книжки, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що будь-які порушення у веденні трудової книжки позивача відсутні, при цьому зазначена в уточнюючій довідці підприємства інформація про стаж роботи позивача співпадає із записами у його трудовій книжці, які робилися з посиланням на накази підприємства, з відповідними печатками та підписами посадових осіб.

Суд зазначає, що підставою для відкликання довідки ТОВ «АТП 2245» стало те, що вона видана помилкова, а на підприємстві не має первинних документів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що видача уточнюючої довідки передбачена чинним законодавством України і має на меті забезпечення права особи на отримання пенсії, оскільки відомості, які в ній зазначаються, стосуються конкретної особи щодо періоду її роботи і умов праці, у зв`язку з чим при її видачі юридичні особи, установи, організації керуються виключно тими відомостями, які містяться в первинних документах. Тобто, уточнююча довідка є офіційним документом, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України №637, і роботодавець за правильність відомостей зазначених у ній несе відповідальність, у зв`язку з чим підприємство не може на власний розсуд відкликати або скасовувати видану довідку.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №362/7962/15 та від 26.06.2019 у справі №442/5949/16-а, від 06.04.2020 у справі №359/7518/16-а.

В свою чергу, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вирішуючи питання про припинення позивачу виплати пенсії не вжив жодних заходів для перевірки інформації викладеної в листі ТОВ «АТП 2245» від 27.07.2020 №10/2707, яким відкликано довідку про підтвердження пільгового стажу.

Так, відповідачем після отримання зазначеного листа не було проведено перевірку обґрунтованості видачі відповідної довідки, не проведено перевірку наявності/відсутності документів, які б могли підтвердити правомірність видачі довідки, тощо.

Також, відповідач не звернув уваги і на те, що у довідці від 06.08.2019 №24/0608, що видана ТОВ «АТП 2245», зазначено підставу для її видачі, а саме: протокол №1 від 03.02.1998 комісії ВАТ АТП 2245 по визначенню пільгового трудового стажу ВАТ АТП 2245 ОСОБА_1 , який працював на шкідливому виробництві (цех шлакопереробки Запорізького металургійного комбінату «Запоріжсталь»); особа справа; довідка №59 від 09.02.1998.

Крім того, з пояснень третьої особи наданих по справі встановлено, що на підприємстві є документи щодо роботи ОСОБА_1 , зокрема щодо роботи водієм, підсобним робітником, тощо.

В свою чергу, відповідач перевірку достовірності відомостей викладених у довідці від 06.08.2019 №24/0608 не провів, як і не провів перевірку обґрунтованості відкликання зазначеної довідки, що свідчить про прийняття відповідачем необґрунтованого рішення, яке позбавило позивача права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, суд зауважує, що позивачем не вірно обрано захист порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії з 30.07.2020, оскільки відповідачем прийнято рішення про припинення виплати пенсії з 16.01.2020, то відповідно наявні підстави для зобов`язання поновити позивачу виплату пенсії саме з дати зупинення її виплати, тобто з 16.01.2020, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, виходить за межі позовних вимог в зазначеній частині.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 2245» (69009, м.Запоріжжя, вул.Скворцова, 243, ), про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.07.2020 №29 щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з 16.01.2020, а також виплатити недоотриману пенсію, з урахування раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова