Справа № 805/1209/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 р. Справа№805/1209/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Купріян Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.04.2016 року звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, викладеної в листі № 1406/10/05/99-13-03-13-6 від 18.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку з тим, що м. Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, з метою отримання консультації з питань практичного застосування ст.1 ст.6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року № 1669-VII (далі Закон № 1669) та керуючись п.п.14.1.172 п. 14.1. ст.14, ст. 52 Податкового кодексу України (далі - ПК України) вона звернулася до відповідача за наданням індивідуальної податкової консультації у письмовій формі з питань звільнення від сплати орендної плати за договором оренди землі від 23.05.2011 року № 00064. Податковим органом було надано податкову консультацію у листі № 1406/10/05/99-13-03-13-6 від 18.03.2016 року відповідно до якої роз`яснено, що на теперішній час не розроблено порядок застосування вказаних у ст. 6 Закону № 1669 пільг, а також не внесено відповідних змін до ПК України. Вважає зазначену індивідуальну податкову консультацію протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки нормами Закону № 1669 передбачені пільги щодо земельного податку, що сплачується на території проведення АТО, крім того Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, тому його застосування не ставиться у залежність віднесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Ухвалою від 04 травня 2020 року судом було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування індивідуальної податкової консультації, та справу було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі № 805/1209/16-а позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування індивідуальної податкової консультації задоволено. Суд першої інстанції визнав протиправною та скасував податкову консультацію, викладену в листі від 18.03.2016 № 1406/10/05/99-13-03-13-6. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,21 грн.

Відповідач не погодився із вищезазначеним судовим рішення та надав апеляційну скаргу.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.08.2016 залишив без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2016.

Відповідач оскаржив судові рішення суду першої та апеляційної скарги до Вищого адміністративного суду України, шляхом направлення касаційної скарги, в якій просив скасувати зазначені судові рішення та відмовити в задоволенні позову повністю.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 05.10.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2020 року у зазначеній справі (касаційне провадження №К/9901/19256/18 ) касаційна скарга Головного управління ДФС у Донецькій області була задоволена частково.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2016 та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.08.2016 були скасовані, а справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судових рішень за позицією Верховного Суду є та обставина, що суди попередніх інстанцій не перевірили та не установили належність позивачки до суб`єктів господарювання, тому їх висновок про поширення на позивачку норми статті 6 Закону № 1669-VII в частині звільнення від виконання своїх обов`язків як суб`єкта господарювання, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції щодо сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, орендної плати за користування державним та комунальним майном, не може бути визнаний обґрунтованим.

Ухвалою від 09 червня 2020 року суд прийняв до розгляду адміністративну справу № 805/1209/16-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування індивідуальної податкової консультації призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання було призначено 06 липня 2020 року.

03 липня 2020 року від Головного управління ДПС у Донецькій області до суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву позивача, відповідно до якої зазначив, що позивач не є суб`єктом господарювання, що підтверджується витягом із ЄДРПОУ та на неї не розповсюджуються пільги, предбачені Законом 1669, просив відмовити у задоволенні позову.

Крім того, просив суд здійснити заміну Головного управління ДПС у Донецькій області на його правонаступника Головне управілння ДПС у Донецькій області.

Після отримання інформації про те, що позивач не є суб`єктом господарювання суд направив на адресу Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради запит щодо доступу до персональних даних позивача від 06.07.2020 року.

Вся поштова кореспонденція, яка направлялась на адресу позивача, поверталась на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Телефон зазначений у позові не обслуговується.

Не отримавши від Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відповіді на запит суду від 06.07.2020 року суд повторно надіслав 11.09.2020 року запит щодо персональних даних позивача.

16.09.2020 року засобами електронного зв`язку через канцелярію суду від Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради надійшла відповідь вищезазначеного органу, що позивач зарестрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.07.1985 року по теперішній час.

17.09.2020 року судом здійснений судовий виклик сторін на 28.09.2020 року.

28.09.2020 року суд відклав розгляд справи на 06 вересня 2020 року та здійснив виклик позивача через сайт Донецького окружного адміністративного суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та позицію Верховного Суду у зазначеній справі, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), є фізичною особою, та у відповідності до ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження. Такий же статус має Головне управління ДПС у Донецькій області

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою отримання консультації з питань практичного застосування статей 1, 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 № 1669-VII 22.02.2016 звернулася до Головного управління ДФС у Донецькій області з листом від 02.02.2016 за наданням індивідуальної податкової консультації у письмовій формі з питань звільнення від сплати орендної плати. Позивачка просила роз`яснити, чи підлягає вона у відповідності зі статтями 1, 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та Переліками населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженими розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та від 30.10.2014 № 1053-р, звільненню від сплати орендної плати за договором оренди від 04.05.2011, зареєстрованим у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі 23.05.2011 за № 00064, укладеним між нею та Маріупольською міською радою, з додатковою угодою від 16.06.2011, зареєстрованою в книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі 20.06.2011 за № 00064, земельної ділянки загальною площею 0,3253 га, кадастровий номер :01:012:0544, взятої в оренду для складування (експлуатації складського приміщення), розташованого по АДРЕСА_3 , та за який період часу застосовується таке звільнення від сплати орендної плати.

Головне управління ДФС у Донецькій області у листі від 18.03.2016 № 1406/10/05/99-13-03-13-6 надало індивідуальну податкову консультацію, в якій зазначило, що на час надання податкової консультації не розроблений порядок застосування вказаних у статті 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції пільг та не внесені відповідні зміни до Податкового кодексу України. При цьому контролюючий орган зазначив, що відповідно до статті 5 Податкового кодексу України якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК) податкова консультація допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно з пунктами 52.1, 52.2, 52.3 та 52.4 статті 52 ПК за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Відповідно до пункту 53.3 статті 53 ПК, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Відповідач вважає, що ПК не внесені зміни, які б надавали позивачці пільги щодо сплати орендної плати за землю комунальної власності, в тому числі і за земельні ділянки, розташовані на території проведення антитерористичної операції, тому зазначення про це у консультації не суперечить нормам. Іншого у податковій консультації відповідач не зазначив.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК, плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У пункті 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України.

Верховна Рада України 02.09.2014 прийняла Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669-VII, який набув чинності 15.10.2014 (далі - Закон № 1669-VII), в якому визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1669-VII, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 1669-VII, територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 6 Закону 1669-VII (у редакції, чинній до 8 червня 2016 року) під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону 1669-VII розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р) та від 02.12.2015 № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України були затверджені Переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких внесено м. Маріуполь.

Закон № 1669-VII є спеціальним законом у спірних правовідносинах і згідно з частиною третьою статті 11 цього Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Відтак, положення цього Закону підлягають застосуванню до правовідносин, незалежно від того, що Податковий кодекс України відповідних положень не містить.

Відповідач у податковій консультації послався на пункт 10.1 статті 10, пункт 12.3 статті 12, пункти 30.1, 30.2, 30.5, 30.9 статті 30 ПК та на статтю 6, пункт 5 статті 11 Закону № 1669-VII і зазначив, що ПК не внесені зміни, які б надавали пільги щодо сплати орендної плати за землю комунальної власності, в тому числі і за земельні ділянки, розташовані на території проведення антитерористичної операції, що не відповідає правильному застосуванню Закону № 1669-VII.

Разом з тим відповідач у касаційній скарзі наголошував на тому, що стаття 6 Закону № 1669-VII поширюється тільки на суб`єктів господарювання і не поширюється на позивачку, яка таким суб`єктом не є.

В статті 55 Господарського кодексу України наведене поняття суб`єкта господарювання, зокрема, частина перша наведеної статті (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2 частини другої Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За визначеннями, наведеними у пунктах 14.1.36, 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Згідно преамбули Закону № 1669-VII цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Оскільки Закон № 1669-VII не містить визначення терміну суб`єкт господарювання, проте стаття 6 цього Закону надає пільги саме суб`єктам господарювання, то слід застосовувати визначення понять, наведені у інших законах та нормативно-правових актах України, у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до даних ЄДРПОУ, згідно безкоштовного запиту на сайті Міністерства юстиції України, дані про те, що позивач була включена та/або знаходилась у цьому реєстрі як фізична особа - підприємець - інформація відсутня.

Тому пільги, які були передбачені ст. 6 Закону України № 1669-VII на позивача не розповсюджуються і тому у задоволенні її позову повинно бути відмовлено.

Стосовно клопотання представника ДПС у Донецькій області щодо заміни Головного Управління ДФС у Донецькій області його правонаступником Головним Управлінням ДПС у Донецькій області, то суд зазначає наступне.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» та наказу ДФС України від 10.05.18 №281 Маріупольська ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області реорганізована шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Донецькій області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (Далі - Постанова №537) постановлено:

1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1 .

2. Реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

3. Установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби.

На виконання п. 1 Постанови №537 до ЄДР внесено запис про реєстрацію 31.07.2019 Головного управління ДПС у Донецькій області.

На виконання п. 2 Постанови №537 - 07.08.2019 розпочата реорганізація Головного управління ДФС у Донецькій області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Донецькій області.

В свою чергу, 28 серпня Розпорядження Уряду від 21.08.2019 р. № 682-р про початок роботи Державної податкової служби України оприлюднено на Урядовому порталі.

Таким чином, відбулося публічне правонаступництво, що передбачає: повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

За приписами ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, клопотання про заміну відповідача його правонаступником задовольнити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись Конституцією України, Податковим Кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України , суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання представника Головного Управління ДПС у Донецькій області про заміну відповідача його правонаступником - задовольнити.

Замінити Головне Управління ДФС у Донецькій області його правонаступником -Головним Управлінням ДПС у Донецькій області.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Донецькій області викладену у листі № 1406/10/05/99-13-03-13-6 від 18.03.2016 року - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті 06 жовтня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 12 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко