Справа № 420/2146/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 420/2146/19
адміністративне провадження № К/9901/25420/20
Верховний Суд у складі судді доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 420/2146/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової прокуратури Південного регіону України, третя особа: Міністерство оборони України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової прокуратури Південного регіону України, третя особа: Міністерство оборони України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України щодо надання йому довідки-розрахунку про грошове забезпечення з урахуванням основних і додаткових виплат за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України станом на 01.03.2018 для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2018 №103 в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45;
- зобов`язати військову прокуратуру Південного регіону України надати до Одеського обласного військового комісаріату довідку-розрахунок про його грошове забезпечення із зазначенням основних і додаткових виплат за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України станом на 01.03.2018;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки-розрахунку про його грошове забезпечення з урахуванням основних і додаткових виплат за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України станом на 01.03.2018;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області довідку-розрахунок про його грошове забезпечення з урахуванням основних і додаткових виплат за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України станом на 01.03.2018 для перерахунку і виплати пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2018 №103 в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку його пенсії на базі грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових виплат за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2018 №103 в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру його пенсії на базі грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових виплат за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України станом на 01.03.2018, здійснивши виплату перерахованої пенсії без обмеження граничним розміром з 01.01.2018.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача , станом на 01.03.2018, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі наданих довідок військової прокуратури Південного регіону України, Генеральної прокуратури України, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, посадового окладу за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України для проведення з 01.01.2018 перерахунку основного розміру пенсії;
- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 01.03.2018, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі наданих довідок військової прокуратури Південного регіону України, Генеральної прокуратури України, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, посадового окладу за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України для проведення з 01.01.2018 перерахунку основного розміру пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату позивачу пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, та починаючи з 05.03.2019 виплату пенсії у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивача у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі довідок військової прокуратури Південного регіону України, Генеральної прокуратури України, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, посадового окладу за посадою слідчого в особливо важливих справах військової прокуратури Південного регіону України, з урахуванням виплачених сум, без обмеження максимальним розміром;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
05.10.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, надіслана 30.09.2020, у якій скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 і залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2019.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам КАС України, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Водночас касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтуваних вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, зазначене не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, що її подала.
Верховний Суд наголошує, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 420/2146/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової прокуратури Південного регіону України, третя особа Міністерство оборони України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Чиркін С.М.