Справа № 360/2949/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2949/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17 серпня 2020 року, просить суд податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 19.05.2020 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн за результатами фактичної перевірки посадовими особами ОВС 3-го відділу Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області щодо додержання законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв, просто оформленої у вигляді матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а не згідно відповідних положень ПК України, визнати таким, що прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією і законами України та необґрунтовано, і його скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем, офіційно зареєстрований Міловською райдержадміністрацією Луганської області у даному статусі з 09.06.2008, номер запису: 2 000666, основний вид діяльності: КВЕД 47.81. Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами і сплачую єдиний податок, номер взяття на облік як платника єдиного податку: 12.25.11.1372.

18.04.2020 посадові особи Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області здійснили фактичну перевірку додержання вимог законодавства, що регулює обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому у АДРЕСА_1 , який позивач використовує для здійснення підприємницької діяльності.

Під час перевірки виявили факт продажу однієї пляшки слабоалкогольного напою Джин тонік, об`ємом 0,33 л за 21,00 грн без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, про що склали щодо позивача відповідні матеріали про адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На адресу позивача надіслано податкове повідомлення-рішення від 19.05.2020 № про застосування до позивача на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів №481/95-ВР від 19.12.1995 фінансової санкції у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн за порушення ст. 15 даного Закону, а саме за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

У червні поточного року позивач отримав від відповідача податкову вимогу від 03.06.2020 №24843-54 з повідомленням про виникнення з 02.06.2020 податкового боргу на суму цього несплаченого штрафу у сумі 17000,00 грн.

З посиланням на норми Податкового кодексу України та Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 19.05.2020 № протиправним, винесеним з порушенням вимог закону і тому таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (арк. спр. 18).

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 33-34).

Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Луганській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено (арк. спр. 42-43).

08 вересня 2020 року до відділу діловодства та обліку звернень громадян суду (канцелярії) від представника відповідача за вх.№ 36292/2020 надійшов відзив на позов (арк. спр. 46-51), в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених вимог з таких підстав. Співробітниками Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області 18.04.2020 встановлено факт здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . На підставі матеріалів Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області та протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2020 № 135, Головним управлінням ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 19.05.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкції у сумі 17000,00 грн за порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР. Зазначає, що матеріали правоохоронних органів можуть бути підставою для винесення податкового повідомлення-рішення у даному випадку. Зазначає, що перевірка матеріалів податкових органів не є різновидом будь-яких перевірок, а тому посилання неможливість проведення перевірок вважає необґрунтованими, а обставини, викладені позивачем в адміністративному позові, на яких ґрунтуються його вимоги, не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець Міловською районною державною адміністрацією Луганської області 09.06.2008, номер запису: 0000666, перебуває на обліку в Міловській ДПІ Станично-Луганського управління ГУ ДПС у Луганській області з 09.06.2008, основний вид діяльності - КВЕД 47.81 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (арк. спр. 8).

Судом встановлено, що співробітниками Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС складено протокол про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2020 року № 135, відповідно до якого 18 квітня 2020 року о 14.30 ФОП ОСОБА_1 здійснив реалізацію однієї пляшки слабоалкогольного напою «Джин тоник» об`ємом 0.33 л вартістю 21,00 грн з метою отримання прибутку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований у АДРЕСА_1 без одержання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (арк. спр. 61-62).

Зазначений протокол підписано особисто ОСОБА_1 без заперечень.

До матеріалів адміністративного протоколу додано копію заяви ОСОБА_1 від 18 квітня 2020 року про надання згоди на проведення огляду працівниками податкової міліції магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 63 з.б.)

З акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, виявлених за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 прийняв на відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності, виявлені працівниками податкової міліції 18 квітня 2020 року за вищезазначеною адресою в загальній кількості 83 пляшки слабоалкогольних напоїв та пива (арк. спр. 63).

У своїх поясненнях, доданих до протоколу від 18 квітня 2020 року № 135, продавець ОСОБА_2 , зазначила, що вона працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у відділі продовольчих товарів у підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та підтверджує факт продажу одної пляшки слабоалкогольного напою «Джин тоник», об`ємом 0.33л, з метою отримання прибутку 21 гривень (арк. спр. 65).

Факт продажу слабоалкогольного напою «Джин тоник», об`ємом 0.33л, без одержання відповідної ліцензії, також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18 квітня 2020 року (арк. спр. 64).

Копії вищевказаних матеріалів направлено до ГУ ДПС у Луганській області для прийняття рішення згідно чинного законодавства супровідним листом від 29 квітня 2020 року № 309/12-97-13 та отримано останнім 30 квітня 2020 року (арк. спр. 60).

На підставі матеріалів, отриманих від Головного управління ДФС у Луганській області, ГУ ДПС у Луганській області складено податкове повідомлення-рішення від 19 травня 2020 року № , яким за порушення ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон № 481/95-ВР), на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000 грн (арк. спр. 10, 57).

Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 22 травня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. спр. 59).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, що визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі Закон № 481/95-ВР).

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Підпунктом 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, серед іншого, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність передбачену Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон №481).

Відповідно частини 14 статті 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

За приписами статті 17 Закону № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абзац шостий частини другої статті 17).

Частиною четвертою ст. 17 Закону № 481 встановлено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

В свою чергу механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481 передбачено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів це не тільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а й інші матеріали, які свідчать про недотримання суб`єктом господарювання вимог законодавчих актів про обіг алкогольних напоїв.

З системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що податковий орган має повноваження на прийняття рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону № 481, на підставі матеріалів правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У межах спірних правовідносин, матеріалами правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є:

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 18.04.2020 про те, що ОСОБА_1 в магазині за адресою: АДРЕСА_1 продано одну пляшку слабоалкогольного напою «Джин тоник», об`ємом 0.33л, за 21,00 грн (арк. спр. 64, 65);

- акт від 29.12.2015 добровільної видачі ОСОБА_3 алкогольних напоїв у двох пластикових пляшках (арк. спр. 147);

- акт прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, а саме алкогольних напоїв (арк. спр. 63);

- протокол № 135 від 18.04.2020 про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 (арк. спр. 61-62).

Суд зазначає, що у позивач не оспорює факту реалізації ним 18.04.2020 алкогольного напою без наявності ліцензії, а також права Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, проводити перевірки додержання вимог податкового законодавства, у тому числі у сфері державного регулювання виробництва, обігу та торгівлі алкогольними напоями.

Вказані обставини визнано ним у позові, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

Однак, позивач вважає, що проведення фактичних перевірок було заборонено статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019)» від 17 березня 2020 року № 533-ІХ (далі Закон № 533).

Щодо посилань на ст. 3 Закону № 1669 суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Закону № 1669 органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, суд вважає незмістовними з таких підстав.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 Закону № 877 (в редакції, чинній на час проведення перевірки) дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції..

Аналізуючи вказані норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що позивач не є тим суб`єктом господарювання щодо якогоЗаконом № 1669 встановлено заборону (мораторій) податковим органам проводити планові та позапланові перевірки.

Щодо посилання позивача на заборону застосування штрафних санкцій під час дії карантину суд зазначає, що 17.03.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019)», яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) доповнено пунктом 52-1 такого змісту:

«52-1. За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати».

Однак, 30 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України від 30.03.2020 р. № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (далі Закон № 540), який набрав чинності 02.04.2020.

Вказаним Законом, зокрема, уточнено п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України та визначено виключний перелік порушень, щодо яких не зупиняється застосування штрафних санкцій у період дії карантину.

Зокрема, зазначено, що заборона на застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, не розповсюджується на застосування штрафних санкції за порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

Статтею 1 Закону № 481 визначено, що незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

Суд зазначав, що частиною 14 статті 15 Закону № 481 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону № 481 визначена міра відповідальності за порушення вимог цього Закону.

З системного аналізу вище зазначеного законодавства суд дійшов висновку, що з 01 березня 2020 року до 1 квітня 2020 року дійсно існувала заборона на застосування штрафних санкцій за порушення Закону № 481 крім порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах.

Однак, з 02.04.2020 перелік порушень, за які можуть бути застосовані штрафні санкції, значно розширено, у зв`язку з чим у контролюючого органу виникло право на застосування штрафних санкцій за торгівлю (реалізацію) алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

Крім того, Законом № 540 змінено редакцію п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України та визначено, що мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року не розповсюджується на фактичні перевірки в частині порушення вимог законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Факт порушення позивачем Закону № 481 виявлено 18.04.2020, а тому посилання позивача на положення Закону № 533 суд вважає безпідставним.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд зазначає, що підставами для оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 19.05.2020 № позивачем зазначено лише проведення перевірки під час дії мораторію, встановленого статтею 3 Закону № 1669, та неможливість застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, що передбачено Законом № 533.

Однак, вказані доводи визнано судом необґрунтованими.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення..

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як визначено статтею 111 Податкового кодексу України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, не виключає можливості притягнення цієї ж особи до фінансової відповідальності до порушення податкового чи іншого законодавства, а у цьому випадку за порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За приписами статті 139 КАС України у разі відмови позивачу у задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2020 № відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива