Справа № 380/1024/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Львів Справа № 380/1024/20 пров. № А/857/5909/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.

суддя Макарик В.Я.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник відповідача Зелик Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівською окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року (головуючий суддя Гулик А.Г, м.Львів, спрощене провадження) у справі № 380/1024/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій,. стягнення індексації грошового забезпечення.

В С Т А Н О В И В:

03.02.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач. ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, апелянт, військова частина), в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 03.08.2018;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 03.08.2018 з врахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, у сумі 100525, 64грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те. що при звільненні позивача відповідач не провів розрахунків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. В період з січня 2016 року по серпень 2018 року відповідач взагалі не здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивачу, яка в сумі становить 100525.64 грн. Збільшення грошового забезпечення за рахунок збільшення розмірів преміювання не є підставою для не проведення індексації грошового забезпечення.

Рішенням Львівською окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 що до нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 03.08.2018;

- стягнуто з військової частини НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 03.08.2018. з врахуванням січня 2008 як базового місяця, у розмірі 100525 (сто тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн 64 коп;

- у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.08.2018 відмовлено повністю;

- стягнуто з військової частини НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, військова частина подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржене рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі, по суті тотожній відзиву на адміністративний позов, відповідач зазначає. що він є лише розпорядником бюджетних коштів третього рівня і не має можливості самостійно розпоряджатися бюджетними коштами, і в той же час є структурою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету і не має жодних джерел фінансування, а відтак не мав можливості виконати вимогу щодо індексації грошового забезпечення Зазначає, що лише роз`ясненням Департаменту фінансів Міністерства оборони України стосовно порядку нарахування і виплати у 2016-2018 році індексації грошового забезпечення військовослужбовцям було скасовано заборону на нарахування індексації грошового забезпечення.

У відповідь на подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив, в якомузаперечив проти вимог апеляційної скарги, просить у її задоволенні відмовити.

На відзив позивача відповідач надав відповідь, в якій фактично, з підстав зазначених раніше у заявах по суті справи, заперечував проти доводів позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги скарги підтримує.

Заслухавши суддю-доповідача. пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 16.06.2018 № 315 позивача звільнено, відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у запас за пунктом «а» та направлено для зарахування на військовий облік до Стрийського ОМВК Львівської області.

Наказом командира військової частим НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 серпня 2018 року №182 позивача з 03 серпня 2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

12 листопада 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про грошове забезпечення.

Відповідач листом від 15 листопада 2019 року №380/489/886пс повідомив позивача про те, що базовий місяць для нарахування індексації грудень 2015 року, наступний базовий місяць березень 2018 року.

Вважаючи дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач порушив вимоги законодавства та протиправно позбавив позивача гарантій індексації грошового забезпечення як складової грошового забезпечення військовослужбовців впродовж періоду з 01 січня 2016 року по 03 серпня 2018 року. Поряд з цим суд першої інстанції зазначив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не вчинив дій щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошовою забезпечення.

У в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 03 серпня 2018 року суд відмовив повністю.

Колегія суддів погоджуються з таким висновком суду першої інстанції огляду на наступні міркування.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням: щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадовою окладу, надбавки, доплат, винагороди, які мають постійний характер, премія): одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 201 1-ХІІ).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до етапі 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму встановленою для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина 1 статті 4 Закону № 1282-ХІІ).

Частинами 1-2 статті 5 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошовою забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонд) України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина 6 етапі 5 Закону № 1282-ХІІ).

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючиз березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06 лютого 2003 року № 491- IV.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку №1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державною бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджет).

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі 9-рп 2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати, спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку. що індексація грошового забезпечення, як складова грошовою забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

На підставі аналізу наведених положень законодавства апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те. що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Разом з тим. суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те. що суд першої інстанції в своєму рішенні зобов`язаний визначити базовий місяць та провести розрахунок індексації із зазначенням конкретної суми з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячною довічною грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступною за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу . Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, приписи наведених правових норм дають підстави для висновку, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення)

З аналізу положень Закону № 1282-.Х1І та Порядку №1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) та визначати суму індексації, зокрема, розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено на саме підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, а тому судом першої інстанції правомірно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 03 серпня 201 8 року.

Щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення позивача, то суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Враховуючи положення Порядку №1078 місяць, в якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності з 01.01.2008.

В подальшому після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Оскільки визначення базового місяця залежить від зміни розміру тарифної ставки (окладу), відповідно до довідки щодо нарахованого грошового забезпечення від 03.03.2015 розміри посадового окладу позивача, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, виплати за особливі умови служби залишались не змінними, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами скаржника щодо січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців для нарахування індексації відповідно до Порядку №1078.

Доказів підвищення посадового окладу позивача у інші періоди відповідач ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції не надав. Крім того, судом також, не встановлено, а відповідачем не доведено, що мало місце підвищення грошового доходу позивача, яке перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу та яка мала нараховуватися із базового місяця січня 2008 року.

Стосовно незгоди відповідача з розрахунком, проведеним позивачем апеляційний суд, то апеляційний суд зауважує, що відповідач не надав суду власного розрахунку індексації доходів, і не спростував розрахунок позивача.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів.

Порушень норм процесуального права, які с обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, то суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівською окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі 380/1024/20без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 12 жовтня 2020 року.