Справа № 580/2084/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року справа № 580/2084/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., за участю:

секретаря судового засідання - Остроушко Л.І.,

представників позивача - Довбія Ю.Ю. (згідно з ордером), Постригань Т.В. (згідно з посадою),

представника відповідача - Покотілової І.Ю. (у порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОГАЗСЕРВІС" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними і скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

17.06.2020 адвокат Довбій Ю.Ю., подав у Черкаський окружний адміністративний суд від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЗСЕРВІС»(19632, Черкаська обл., Черкаський р-н, с.Степанки, 8-й кілометр Смілянського шосе; ) (далі - позивач) позовну заяву до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.03.2020 (далі - ППР) про застосування штрафних санкцій: №, №, №, №, №.

В обґрунтування позову зазначено про відсутність в акті перевірки, на підставі якого прийняті спірні рішення, виявлених фактів порушення та доказів, якими вони підтверджуються, неправильно визначені залишки скрапленого газу. Не враховано невизначеність законодавства щодо органу ліцензування та вжиття позивачем всіх можливих заходів для своєчасного отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, відсутності бланків єдиного зразка, встановленого Кабінетом Міністрів України. Держава штучно створила для добросовісних суб`єктів господарювання перешкоди у веденні відповідного виду діяльності, що призвело до накладення штрафів.

Ухвалою від 18.06.2020 суд відкрив загальне позовне провадження.

22.06.2020 позивач надав письмове пояснення, в якому стверджує про неврахування відповідачем допущення порушення вперше, а також, що за нього ст.164 КУпАП передбачені мінімальні, а ст.17 Закону №481 максимальні розміри санкцій. Отже, не дотримано принципу пропорційності порушення і покарання. Не застосовано до позивача санкцію, яка не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом. Водночас в ЗМІ опубліковані повідомлення про адміністративну відповідальність платників податків за нелегальну діяльність АЗС.

16.07.2020 відповідач надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. Стверджує, що спірні рішення прийняв з дотримання вимог закону у зв`язку з виявленням під час фактичних перевірок порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме торгівлю пальним без наявності відповідної ліцензії та зберігання необлікованого за місцем реалізації газу.

24.07.2020 позивач надав відповідь на відзив. У ній зазначив щодо проведення перевірки за відсутності правових підстав та з порушенням порядку, оскільки вона відбувалася на підставі листа, підписаного в.о.директорки Департаменту аудиту ДФС України І.Удачиної, від 14.08.2019 №26324/7/99-99-14-05-01-17 щодо доручення керівництву головних управлінь в областях, м.Києві та Офісу ВПП ДФС України. Відповідач розпочав виконання функцій і повноважень ГУ ДФС України лише 29.08.2019 згідно з наказом від 29.08.2019 №24. Виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Черкаській області покладено 30.07.2019 на заступника - ОСОБА_1 наказом від 30.07.2019 №№49-о, 75-о. До прав і обов`язків ГУ ДФС у Черкаській області у періоді з 01.07.2019 до 11.07.2019 відповідно до Положення про цей орган не входив контроль, запобігання і виявлення правопорушень у сфері ліцензування торгівлі пальним. Позивач вважає, що єдиним приводом для цілеспрямованого та упередженого притягнення позивача до відповідальності за продаж пального без придбання ліцензій слугував виключно аналіз інформації з наявних баз даних ДФС, що не відповідає висновкам у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 №805/4067/17-а.

13.08.2020 відповідач надав суду додаткове пояснення до відзиву, в якому зазначив, що перевірка проводилася в присутності посадових осіб позивача, за їх участі проведено зняття залишків товарних запасів (газу скрапленого) на відповідних торгівельних об`єктах. До висновків про зберігання необлікованого газу відповідач дійшов за результатом аналізу відомостей з актів зняття залишків товарних запасів, змінних журналів форми 14-СГ щодо залишку кількості товару на початок зміни та на час перевірки, що складалися безпосередньо уповноваженими посадовими особами позивача, Х-звітів, маркування резервуарів (ємності), в яких знаходився газ скраплений (об`єм склав 9800л) та фактичної його кількості в ньому. Просить врахувати правовий висновок Верховного Суду в постанові від 12.03.2020 (справа №823/1917/16).

Того ж дня позивач надав суду письмове пояснення, в якому акцентував увагу. Відповідний вид ліцензії запроваджено з 01.07.2019 з набуттям чинності відповідного нормативно-правового акту. Територіальні органи ДФС набули статусу органу ліцензування щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним також з 01.07.2019. На момент фактичної перевірки позивач мав чинні ліцензії з відповідного виду господарської діяльності. Позивача притягнуто до відповідальності без врахування двомісячного строку, визначеного законом з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню.

20.08.2020 позивач надав письмову відповідь на письмове пояснення відповідача до відзиву. У ньому стверджує про неправильність розрахунку кількості газу скрапленого та безпідставність висновків щодо зберігання необлікованого газу.

Під час підготовчого провадження суд долучив всі надані сторонами докази та задовольнив клопотання сторін про виклик для допиту в якості свідків директора позивача - ОСОБА_2 , головних державних ревізорів-інспекторів: Хоменко І.В., ОСОБА_3 .

Заслухавши учасників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

ДФС України в листі від 14.08.2019 №26324/7/99-99-14-05-01-17, підписаному в.о.директорки Департаменту аудиту ДФС України І.Удачиної, звернено увагу керівництва головних управлінь в областях, м.Києві та Офісу ВПП ДФС України щодо відомостей у Системі обліку даних РРО в липні 2019року від 7876 РРО, зареєстрованих 1200суб`єктами господарювання на 7205 АЗС, від яких надійшла інформація про проведені розрахункові операції, хоча в Єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, 686 суб`єктів господарювання отримали 5515 ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. Тому надано доручення проаналізувати інформацію з наявних баз даних ДФС та встановити перелік АЗС, через які потенційно здійснювався продаж пального без придбання відповідної ліцензії, провести фактичні перевірки.

29.01.2020 відповідач видав наказ №181 про проведення з 30.01.2020 терміном 10 діб фактичної перевірки позивача за місцем фактичного провадження діяльності за адресами: Черкаська обл., Черкаський район, с.Степанки, 8км Смілянського шосе, АГЗП; Черкаська обл., Золотоніський район, с.Благодатне (біля захисної дамби); Черкаська обл., Золотоніський район, с.Нова Дмитрівка, 65км траси Золотоноша-Драбів, АГЗП. Доручено провести перевірку за період діяльності з 01.07.2019 до 08.02.2020 з метою дотримання порядку регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у т.ч. про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманим особами).

На виконання вказаного наказу проведені фактичні перевірки автозаправок, у яких позивач здійснює свою господарську діяльність.

З акту перевірки від 31.01.2020 №13/23/23/05/14210037 (далі - Акт №13) суд встановив, що перевірку здійснили на підставі направлень від 29.01.2020 №000031, №000032 головні державні ревізори-інспектори Хоменко І.В. та Ридун С.О. в присутності оператора ПГЗП ОСОБА_4 за адресою господарської одиниці: АДРЕСА_1 , АГЗП. Зафіксовано, що згідно з даними фіскальної пам`яті РРО з фіскальним №, АІС «Податковий блок» на АЗС відбувалася реалізація (продаж) газу скрапленого з 01.07.2019 до 11.07.2019 на загальну суму 28510,35грн. без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Крім того реалізація пального газу скрапленого у вказаний період здійснена у т.ч. через РРО, не зазначений у ліцензії. Також виявлено зберігання з метою реалізації необлікованого газу 190л. на загальну вартість 2166,00грн.

До вказаного Акту додано опис наявних готівкових коштів станом на 31.01.2020 о 09год. 57хв. (2451,20грн.) та акт зняття залишків товарних запасів на торгівельному об`єкті (в складських приміщеннях), складений і підписаний 31.01.2020 вказаними посадовими особами відповідача в присутності оператора АГЗП ОСОБА_5 та керівника позивача - директора Шпирки Р.А. без зауважень. В акті зняття залишку товару відображено: газ скраплений, 2700л ціною 11,40грн за одиницю, всього на суму 30780грн.

Згідно з даними Х-ЗВІТУ за період з 31.01.2020 00:01:16 до 31.01.2020 09:51:28 продаж пального на вказаному об`єкті відбувався позивачем на загальну суму 2913,00грн. через РРО ФН №. Відповідно до даних Змінного звіту АГЗП форми №14-ГС на вказаному об`єкті залишок газу скрапленого на початок зміни (з 8год. 00хв 30.01.2020 до 8год 00хв 31.01.2020) становив 2976,10л, відпущено тільки: за готівку 185л і за відомостями 45л.,- облікований залишок 2746,10грн.

Заява на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі на вказану господарську одиницю позивачем подана до відповідача 27.06.2019, що підтверджується даними штампу відповідача на ній (вх.№227/ЛЗП). Відповідно до Звіту з фіскальної пам`яті (скороченого) з 01.07.2019 (1289) до 11.07.2019 (1299) зафіксовано обіг коштів на загальну суму 29421,85грн та 1289-1298 - на суму 28510,35грн через РРО ФН №.

З акту перевірки від 30.01.2020 №14/23/23/05/14210037 (далі - Акт №14) суд встановив, що перевірку здійснили на підставі направлень від 29.01.2020 №000028, №000029, №000030 головні державні ревізори-інспектори Сотуленко А.М., Хоменко І.В. та Ридун С.О. в присутності оператора АГЗС (касира) ОСОБА_6 за адресою господарської одиниці: Черкаська обл., Золотоніський район, с.Благодатне (біля захисної дамби). Зазначено, що згідно з даними фіскальної пам`яті РРО з фіскальним №, АІС «Податковий блок» на АЗС відбувалася реалізація (продаж) газу скрапленого з 01.07.2019 до 11.07.2019 на загальну суму 50025,80грн. без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Крім того реалізація пального газу скрапленого у вказаний період здійснена у т.ч. через РРО, не зазначений у ліцензії. Також виявлено зберігання з метою реалізації необлікованого газу 1490л. на загальну вартість 17135,00грн.

До вказаного Акту додано опис наявних готівкових коштів станом на 30.01.2020 о 15год.47хв. (6151,69грн.) та акт зняття залишків товарних запасів на торгівельному об`єкті (в складських приміщеннях), складений і підписаний 30.01.2020 о 16год.00хв. вказаними посадовими особами відповідача в присутності оператора АГЗС Пилипенка Є.В. без зауважень, у якому відображено товар: газ скраплений, 5500л ціною 11,45грн за одиницю, всього на суму 63250грн.

З Х-звіту суд встановив, що обіг коштів за продаж пального з 30.01.2010 о 00год. 15хв. 45сек. до 30.01.2020 15год 41хв. 29сек. склав 7651,64грн. У фіскальному чеку контрольної закупки від 30.01.2020 о 15год. 35хв. 03сек. відображено продаж газу скрапленого кількістю 10л за ціною 11,50грн.

Заява на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі на вказану господарську одиницю позивачем подана до відповідача 30.09.2019, що підтверджується даними штампу відповідача на ній (вх.№56/ЛЗП). Відповідно до Звіту з фіскальної пам`яті (скороченого) з 01.07.2019 (595) до 11.07.2019 (604) зафіксовано обіг коштів на загальну суму 50025,80грн та 595-605 - на суму 53674,62грн через РРО ФН №.

З акту перевірки від 30.01.2020 №15/23/23/05/14210037 (далі - Акт №15) суд встановив, що перевірку здійснили на підставі направлень від 29.01.2020 №000025, №000026, №000027 головні державні ревізори-інспектори Хоменко І.В., Сотуленко А.М., Павловський С.Ю. в присутності оператора АГЗС (касира) ОСОБА_7 за адресою господарської одиниці: АДРЕСА_2 , АГЗП. Зафіксовано, що з фіскальної пам`яті РРО з фіскальним №, даних АІС «Податковий блок» на АЗС відбувалася реалізація (продаж) газу скрапленого з 01.07.2019 до 11.07.2019 на загальну суму 57863,30грн. без ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

До вказаного Акту додано опис наявних готівкових коштів станом на 30.01.2020 о 14год. 10хв. (1992,30грн.) та акт зняття залишків товарних запасів на торгівельному об`єкті (в складських приміщеннях), складений і підписаний 30.01.2020 о 14год.25хв. вказаними посадовими особами відповідача в присутності оператора АГЗС ОСОБА_7 без зауважень. У ньому відображено товар: газ скраплений, 3133л ціною 11,45грн за одиницю, всього на суму 35872,85грн.

З відомостей Х-звіту з 30.01.2020 о 00год. 00хв. 25сек. до 30.01.2020 о 14год. 17хв. 27сек. обіг коштів склав 2850,70грн. У фіскальному чеку контрольної закупки від 30.01.2020 о 14год. 17хв. 27сек. відображено продаж газу скрапленого кількістю 2л за ціною 11,45грн.

Заява на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі на вказану господарську одиницю позивачем подана до відповідача 27.06.2019, що підтверджується даними штампу відповідача на ній (вх.№228/ЛЗП). Відповідно до Звіту з фіскальної пам`яті (скороченого) з 01.07.2019 (1289) до 11.07.2019 (1300) зафіксовано обіг коштів на загальну суму 64201,60грн та 1289-1299 - на суму 57863,30грн через РРО ФН №.

Щодо кожної зі вказаних господарських одиниць відповідач надавав письмові запити на надання документів, на які позивач надавав змінні журнали форми 14-ГС, журнал форми 2-ГС, накази про облікову політику, наказ про ліміт каси, довідки про опломбування, касові книги, книги ОРО, копії договорів та накладних на постачання. Під час перевірок проводилися контрольні закупки, що підтверджується фіскальними чеками, доданими до актів перевірок, за безпосередньої участі вказаних операторів АГЗС.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі позивач отримав:

№190020 на період господарської діяльності з 11.07.2019 до 11.07.2024 для місця торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , АГЗП,- з використанням реєстратора розрахункових операції (далі - РРО): фіскальний №, посвідчений 21.12.2015, заводський номер TS 80090275;

№1900288 на період господарської діяльності з 12.10.2019 до 02.10.2024 для місця торгівлі за адресою: Черкаська обл., Золотоніський район, с.Благодатне (біля захисної дамби),- з використанням РРО: фіскальний №, посвідчений 23.10.2017, заводський номер TS 80090842;

№1900201 на період господарської діяльності з 11.07.2019 до 11.07.2024 для місця торгівлі за адресою: Черкаська обл., Золотоніський район, с.Нова Дмитрівка, 65км траси Золотоноша-Драбів, АГЗП,- з використанням РРО: фіскальний №, посвідчений 21.12.2015, заводський номер TS 80090276.

12.03.2020 відповідач прийняв на підставі вказаних актів перевірок ППР, у т.ч. оскаржувані, які не зважаючи на адміністративне оскарження, залишені без змін:

1) про застосування штрафних санкцій за порушення п.12 ст.3 Закону України від 6 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - ЗУ №265/95-ВР), відповідальність за що передбачена в ст.20 цього Закону:

на підставі Акту №13 - № на суму штрафу 4332,00грн. (2166грн*2), а саме реалізацію необлікованих за місцем реалізації та зберігання 190л. газу скрапленого;

на підставі Акту №14 - № на суму 34270,00грн (17135грн*2), а саме реалізацію необлікованих за місцем реалізації та зберігання 1490л. газу скрапленого за ціною 11грн 50коп.;

2) про застосування штрафних санкцій за порушення ч.ч.20, 33 ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - ЗУ №481/95-BP), відповідальність за що передбачена в ч.2 ст.17 цього Закону, за продаж газу скрапленого без відповідної ліцензії:

на підставі Акту №14 - № на суму 250000,00грн;

на підставі Акту №13 - № на суму 250000,00грн;

на підставі Акту №15 - № на суму 250000,00грн.

Тому позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Для вирішення спору суд врахував.

Згідно з підп.75.1.3.п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1.ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, зазначених у п.80.2. Наприклад: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підп..80.2.2.); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підп.80.2.5.).

Згідно з п.80.7.ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

У спірних правовідносинах наказ про проведення фактичної перевірки та направлення посадових осіб вручені уповноваженим представникам позивача, що підтверджується їхніми підписами у графах направлень. Наказ не оспорений, ревізори допущені до проведення перевірки. Предмет вказаних перевірок АЗС, які використовує позивач у господарській діяльності, відображений в актах перевірок, відповідає змісту та обсягу перевірки, визначеної вказаним вище наказом відповідача.

Робочою інструкцією, затвердженої позивачем, визначені повноваження оператора заправних станцій. Зокрема, він: перевіряє роботу контрольно-вимірювальних приладів та засобів сигналізації під час заповнення балонів автомобілів скрапленим газом, контролює точність відпуску газу паливо-роздавальними колонками; контролює наявність та збереженість згідно з описом матеріальних цінностей; контролює кількість газу в ємностях, роботу обладнання, що працює під тиском; складає змінні звіти, веде журнали надходження газу; передає до відділу обліку показники лічильників, кількість отриманого та реалізованого газу; контролює та змінює інформацію на ціновому табло при в`їзді на АГЗП; реалізовує газ за готівкові кошти та безготівковим рахунком за допомогою платіжних карт і електронного пристрою уведення та відображення інформації, апаратного блоку; веде касову книгу; звіряє правильність і відповідність даних звіту з фактичною наявністю готівки, правильністю їх оприбуткування; перевіряє правильність нанесення залишку готівки в касовій книзі із залишком на кінець дня попередньої зміни, одночасно перевіряє ліміт каси тощо. Також має знати: правила зберігання та відпуску газу; правила і порядок оформлення документів на газ, що прийнятий та відпускається, заявок і матеріально-звітної документації; розташування та призначення трубопроводів, запірно-регулюючої арматури й апаратури, запобіжних пристроїв, щоб у потрібний час швидко в безпомилково робити необхідні перемикання; правила перевірки на точність та лагодження вузлів системи тощо.

Отже, фактичні перевірки АЗС позивача проведені за участю уповноважених його посадових осіб.

Матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, визначені в ст.83 ПК України. Зокрема, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Як установлено вище, письмові запити на надання документів для перевірки посадові особи відповідача вручали позивачу щодо кожної зі вказаних його господарських одиниць.

Оскільки наказ на проведення фактичної перевірки не оспорений, доводи позивача про безпідставність проведеної перевірки є необгрунтованими.

Щодо змісту виявлених порушень.

Згідно з положеннями ст.2 ЗУ №265/95-ВР фінансова санкція - грошова сума, що стягується за порушення вимог цього Закону з суб`єктів господарювання до відповідного бюджету.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 ЗУ №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону відповідно до ст.15 ЗУ №265/95-ВР здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно зі ст.20 ЗУ №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності визначений Інструкцією, що затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 N 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2003 року за N 331/7652 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.4.1. розділу 4 Інструкції облік скрапленого вуглеводневого газу (далі - СВГ) на ГНС та ГНП здійснюється в одиницях маси (кілограм), а на АГЗС та АГЗП - в одиницях об`єму (літр) (ДСТУ 3651.0-97).

Кількість СВГ згідно з п.4.2.вказаного розділу визначається одним із методів, передбачених ГОСТ 26976-86: масовий - у разі визначення маси шляхом зважування на вагах для статичного зважування (ГОСТ 29329-92); об`ємний - у разі визначення об`єму в резервуарах бази зберігання та автоцистернах, а також для обліку СВГ під час продажу на АГЗС, АГЗП; об`ємно-масовий - у разі визначення маси СВГ за об`ємом і густиною в умовах фактичної температури.

Для забезпечення достовірності та єдності вимірювань маси СВГ згідно з п.4.6 розділу 4 Інструкції повинні використовуватися засоби вимірювальної техніки, які допущені до застосування Держспоживстандартом України. Не допускаються до застосування ЗВТ, які не пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, у порядку, встановленому Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та ДСТУ 2708-99 і ДСТУ 3215-95, відповідно, та такі, що не мають відтисків державного повірочного тавра або свідоцтва про державну метрологічну атестацію.

Відповідно до п.4.7.вказаного розділу Інструкції відповідальність за комплектність та належний стан засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) покладається на керівників підприємств - власників ЗВТ, які, в свою чергу, наказом призначають осіб, які здійснюватимуть щоденний контроль за ЗВТ.

Згідно з п.4.9. розділу 4 Інструкції керівники підприємств та особи, що відповідають за правильність проведення вимірювань і стан ЗВТ, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України.

Паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, відповідно до підп.6.3.14 п.6.3 розділу 6 Інструкції мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року №14 (далі - Протокольне рішення).

Реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.

Згідно з підп.6.3.15 п.6.3. розділу 6 Інструкції на комерційних АГЗС, окрім паливороздавальних колонок, указаних у пункті 6.3.14 цієї Інструкції, повинні застосовуватися резервуари, оснащені рівнемірами, які пройшли державну метрологічну атестацію або повірку і мають індивідуальну градуювальну таблицю, як додаток до чинного свідоцтва про державну метрологічну атестацію, згідно з ДСТУ 3215-95 або документ, що підтверджує повірку (свідоцтво), згідно з ДСТУ 2708-99.

Розділом 7 Інструкції визначено, що технологічні та облікові операції із залишками СВГ під час їх зберігання, відпуску та збирання на газонаповнювальних станціях, газонаповнювальних пунктах, автогазозаправних станціях і автогазозаправних пунктах, а також їх раціональне використання проводяться відповідно до вимог ГСТУ 320.24370569.009-98.

Отже, посадові особи позивача надаючи для перевірки інформацію щодо обліку газу скрапленого, його залишків на відповідні дату та час, відомості щодо його продажу за визначений період, несуть відповідальність за їх достовірність. Неправильного заповнення таких даних податковою перевіркою не встановлено. Допитами свідків під час судового розгляду підтверджена безпосередня участь фізичних осіб, підписи яких наявні в актах зняття залишків у матеріалах податкової перевірки без зауважень. Висновки щодо продажу газу, не облікованого за місцем зберігання, є наслідком аналізу (математичних підрахунків наявних даних) посадовими особами відповідача отриманих від платника відомостей та є обґрунтованими з огляду на таке.

Порядок приймання-здавання зміни та складання змінного звіту на АГЗС (АГЗП) визначний нормами розділу 9 Інструкції.

Зокрема, на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою №14-ГС (додаток 14).

Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно:

визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, яке підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок;

вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об`єм СВГ;

роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну;

передають по зміні залишок грошових коштів.

Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою N 14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП).

Встановлені вище обставини спору свідчать:

1) щодо перевірки, оформленої Актом №13: залишки газу на час прийняття зміни о 8год. 00хв. 31.01.2020 (Змінний звіт позивача 14-ГС) становили 2746,10л, на час перевірки о 9год. 57 хв (Акт зняття залишків) того ж дня - 2700л. Різниця (вихід) становить 46л. При цьому продаж газу того дня (Х-звіт) - 31.01.2020 відбувся з 00год.01хв. до 09год. 51хв. на суму коштів 2913,00грн., що за ціною реалізації відповідає 255,53л та доводить продаж товару в кількості більшій, аніж облікована у встановленому законом порядку;

2) щодо перевірки, оформленої Актом №14: залишки газу на час прийняття зміни о 8год. 00хв. 30.01.2020 (Змінний звіт позивача 14-ГС) становили 466392л, на час перевірки о 16год. 00 хв (Акт зняття залишків) того ж дня - 5500л. При цьому продаж газу того дня (Х-звіт) - 30.01.2020 розпочато з 00год. 15хв. до 15год. 41хв. на суму коштів 7651,64грн., що за ціною реалізації відповідає 665,36л та доводить продаж товару в кількості значно більшій, аніж облікована у встановленому законом порядку.

Факти зберігання на АГЗС та АГЗП СВГ не облікованого у встановленому порядку підтверджуються аналізом вказаних вище даних актів зняття залишків, підписаних без зауважень уповноваженими посадовими особами позивача, з урахуванням інформації щодо обліку СВГ у змінних звітах форми 14-ГС та інформації з РРО на момент здійснення фактичної перевірки, у т.ч. похибки +- 0,5%.

Відповідно до п.8.2.розділу 8 Інструкції інвентаризація скрапленого вуглеводневого газу на ГНС, ГНП, АГЗС та АГЗП, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами, зазначеними в пункті 8.1 цієї Інструкції, проводиться щомісяця за станом на перше число місяця, наступного за звітним.

Згідно з п.8.10. розділу 8 Інструкції виявлені під час інвентаризації розбіжності фактичної наявності СВГ з даними бухгалтерського обліку регулюються в такому порядку:

нестача СВГ, яка не перевищує норми технологічних втрат і похибку вимірювання, списується за розпорядженням керівника на операційні витрати підприємства;

якщо різниця між масою СВГ, яка встановлена під час проведення інвентаризації, і даними бухгалтерського обліку, за мінусом технологічних утрат, розрахованих згідно з ГСТУ 320.00149943.016-2000, знаходиться в межах похибок (+- 0,5%), установлених ГОСТ 26976-86, то вартість цієї різниці не стягується з матеріально відповідальних осіб, надлишки не оприбутковуються, а за основу беруться дані бухгалтерського обліку;

похибка вимірювання (+- 0,5%) застосовується тільки для фактичного залишку маси СВГ у резервуарах, встановленого інвентаризацією;

нестачі СВГ, які в сумі перевищують розміри втрат під час здійснення технологічних операцій та абсолютне значення похибки вимірювання, відшкодовуються матеріально відповідальними особами за розмірами, визначеними згідно з Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №116, а надлишки, які перевищують похибку вимірювання, оприбутковуються за бухгалтерським обліком.

У спірних правовідносинах інвентаризація не призначалася і відомості з даних проведеної платником інвентаризації на письмові запити відповідача позивачем не надавалася. На дату фактичної перевірки кожної зі вказаних господарських одиниць позивачем не була проведена інвентаризація залишків СВГ. Для фактичної перевірки використані виключно дані про обліковані залишки та продаж за зміну з урахуванням часу перевірки.

Вартість не облікованого газу скрапленого для розрахунку оскаржуваними рішеннями штрафних санкцій відповідає цінам реалізації, зазначених у фіскальних чеках контрольних закупок, та його необлікованій кількості.

Отже, ППР №№, прийняті відповідачем з дотриманням встановленого законом порядку та підстав, є правомірними, а підстави для їх скасування відсутні.

Оскаржувані ППР №, № № кожне на суму штрафу 250000,00грн також є правомірними з огляду на таке.

Відсутність ліцензії на роздрібну торгівлю пальним на вказаних АЗС позивача у період з 01.07.2019 до 11.07.2019 визнана сторонами. Даними Х-звітів за цей період підтверджується обіг коштів через РРО, що зареєстровані у користуванні позивача для торгівлі пальним на відповідних господарських одиницях. Також відомостями АІС «Податковий блок», отриманими онлайн з таких реєстраторів, щодо реквізитів чеків на продаж у вказаному періоді газу скрапленого з даними про суми сплачених коштів.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 ЗУ №265/95-ВР встановлений обов`язок суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Суб`єкти господарювання, які використовують програмні реєстратори розрахункових операцій, повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні фіскальні звіти та електронні фіскальні звітні чеки.

Порядок передачі інформації до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, на базі технології, розробленої Національним банком України, або з використанням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної позначки часу з дотриманням вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги" та/або інших дозволених в Україні засобів захисту інформації, передбачених законодавством.

Фіскальний режим роботи - це:

а) режим роботи опломбованого належним чином реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій;

б) режим роботи програмного реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у реєстрі таких реєстраторів, що забезпечує реєстрацію розрахункових документів на фіскальному сервері контролюючого органу відповідно до цього Закону.

Фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі (ст.2 ЗУ №265/95-ВР).

Отже, використання відповідачем під час перевірки інформації, отриманої щодо проведених розрахункових операцій РРО позивача, відповідно до вказаної вище ст.83 ПК України є обґрунтованим.

Згідно зі ст.1 ЗУ №481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального містить відомості про:

ліцензіатів (для юридичних осіб - найменування, код ЄДРПОУ, для фізичних осіб - суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) - прізвище, ім`я, по батькові, номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки та повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті), для спільної діяльності без створення юридичної особи - найменування, код ЄДРПОУ особи, відповідальної за ведення обліку спільної діяльності, для іноземного суб`єкта господарювання - найменування постійного представництва, реєстраційний номер постійного представництва);

місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (адреса);

дату видачі/призупинення/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи.

Термін "пальне" вживається в цьому Законі у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Положеннями ст.15 ЗУ №481/95-BP в редакції Закону України від 23 листопада 2018 року

№2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - ЗУ №2628-VIII) визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в контролюючих органах.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Отже, для звернення з документами на отримання ліцензії платник повинен врахувати вказаний законом строк для її отримання в своїй господарській діяльності.

Набрання ЗУ від 23.11.2018 №2628-VIII в частині щодо внесення змін у ЗУ №481/95-BP чинності значно пізніше, аніж дата офіційного опублікування цього закону, - з 01.07.2020 і є врахуванням державою необхідності адаптивного періоду для платників податків щодо запровадження нового регулювання у сфері ліцензування.

Вище вказано, що у спірних правовідносинах позивач подав заяви для отримання вказаного виду ліцензії відповідно на дві АЗС 27.06.2019 та на третю - 30.09.2019. При цьому 28червня є законом установлений вихідний день - День Конституції України, 29-30 червня 2019 року є офіційно неробочими (вихідними) днями. Фактична видача таких ліцензій здійснена 11.07.2019 та 12.10.2019 відповідно. Фіскальні чеки щодо продажу товарів свідчать про продаж позивачем газу скрапленого як до закінчення 10денного строку, так і до фактичного отримання таких ліцензій, починаючи з 01липня 2019року та щоденно (том ІІ а.с.18-115). То ж відсутність вини позивача та наявність упереджених дій відповідача у такого виду порушеннях не доведені.

Посилання позивача на виникнення у податкового органу права на видачу вказаного виду ліцензії з 01.07.2019, не спростовує фактів його порушень та підтверджує правомірність дій з контролю за їх наявністю. Також не обґрунтованими є доводи, що отримана ліцензія не є встановленим законом зразком, оскільки не спростовують встановленого ЗУ №481/95-BP права суб`єкта господарювання здійснювати роздрібний продаж пальним лише за умови отримання відповідної ліцензії.

Згідно з абзацом першим ст.17 ЗУ №481/95-BP (у редакції ЗУ від 20.03.2018 №2360-VIII) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідальність за порушення норм цього Закону визначена ст.17. Зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 250000 гривень.

Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України (редакція частини статті згідно з ЗУ від 14.01.2020 № 440-IX).

Оскільки склад порушення вимог вказаного закону з приводу роздрібної торгівлі позивачем без наявності відповідної ліценції доведений, Заявлені доводи позивача не обґрунтовані та не спростовують фактів допущених ним порушень вказаних вище вимог законів.

Оскаржувані ППР прийняті з дотриманням вимог ЗУ №481/95-BP.

Посилання сторін на рішення Верховного Суду стосуються спорів у правовідносинах, що не є достатньо подібними цьому спору, у зв`язку з чим не підлягають застосуванню.

Спірні ППР стосуються штрафних санкцій у сфері господарської діяльності, що накладаються на суб`єктів господарювання та не є ідентичними за складом порушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідальність за які накладається на посадових (фізичних) осіб. Тому доводи позову в цій частині також не є обґрунтованими.

Тому суд дійшов висновку, що спірні ППР відповідач прийняв у межах, спосіб та порядку, визначених законом. Оскаржувані рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Зважаючи на результат вирішення спору, понесені судові витрати позивача відповідно до вимог ст.139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОГАЗСЕРВІС" (19632, Черкаська обл., Черкаський р-н, с.Степанки, 8-й кілометр Смілянського шосе; ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.03.2020 :

1) про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів:

№ на суму 4332,00грн.;

№ на суму 34270,00грн.;

№ на суму 250000,00грн.;

№ на суму 250000,00грн.;

2) № про застосування штрафних санкцій на суму 250000,00грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення виготовлене в повному обсязі 12.10.2020.