Справа № 580/4034/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4034/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

17.12.2019 фізична особа-підприємець (надалі - ФОП) ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (надалі - ГУ ДПС у Черкаській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.12.2019 № 18, №18, №18, №18, №18.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу щодо порушення нею як підприємцем положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є помилковими, та такими, що спростовуються відповідними доказами.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимими доказів щодо порушення позивачем положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що пляшки з алкоголем, які були виявлені під час фактичної перевірки, належали позивачу, що підтверджено поясненнями самої позивачки від 08.11.2019, тому, як зазначає апелянт, доводи позивача, що виявлені пляшки з алкоголем належали іншій особі є надуманими.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до частин 2 статті 313 КАС України у разі неявки у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і апеляційної скарги, дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована в установленому порядку як суб`єкт господарювання, ліцензію на провадження діяльності як роздрібна торгівля алкогольними напоями їй не видавалась.

Відповідачем у період з 08.11.2019 по 15.11.2019 проведено фактичну перевірку діяльності позивача за місцем фактичної діяльності у АДРЕСА_1 та за результатми якої складено акт від 18.11.2019 №30/23-00-32-01/ НОМЕР_1 (а.с. 14).

Згідно висновків акту перевіряючими встановлено порушення: зберігання прозорої та коричневої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі, немаркованої, без марок акцизного податку встановленого зразка, відповідно до акту зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. В акті перевірки вказано, що за результатами дослідження прозорої та коричневої рідини з характерним запахом спирту у разі встановлення відповідності алкогольним напоям згідно вимог ДСТУ порушуються вимоги ч. 1 ст. 9, ч.1 ст. 11, ч. 4 ст. 11, ч. 11, ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР із змінами та доповненнями (надалі - Закон № 481/95-ВР); постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» із змінами та доповненнями.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №18 від 04.12.2019, яким за порушення ч. 4 ст. 11, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.;

- №18 від 04.12.2019, яким за порушення ч. 1 ст. 9, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.;

- №18 від 04.12.2019, яким за порушення ч. 11 ст. 15, на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.;

- №18 від 04.12.2019, яким за порушення ч. 1 ст. 11, на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.;

- №18 від 04.12.2019, яким за порушення Постанови КМУ №748 від 05.09.2018 «Про внесення змін у додаток до І постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008» із змінами і доповненнями, на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф у розмірі 10000,00 грн.

Крім того, відповідачем за наслідками перевірки був складений відносно позивача протокол від 08.11.2019 №35/19 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 року у справі №712/14733/19 провадження у справі відносно позивача щодо скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, та не є спірними.

Відповідно до пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що проведення фактичної перевірки для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, може бути проведено за відсутності суб`єкта господарювання, за умови вручення уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу на проведення перевірки та відповідного направлення.

Частиною 20 ст. 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 11 Закону №481/95-ВР розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5% об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Абзацом 3 ч. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з ч. 10 ст. 18 Закону №481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» №957 від 30.10.2008 встановлено мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої при недотриманні яких настає відповідальність передбачена нормами Закону №481/95-ВР.

Відповідно до абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

За приписами абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР вбачається, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.

Системний аналіз викладених вище правових норм та встановлені судом обставини надають підстави вважати, що спірні постанови підлягають скасуванню як протиправні.

Матеріалами справи підтверджено, що спірні постанови відповідач прийняв внаслідок висновків про зберігання позивачем алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, без марок акцизного податку, фальсифікованих і у тарі, що не відповідає вимогам законодавства, та про зберігання алкогольних напоїв за цінами, нижчими ніж розмір мінімальних оптово-відпускних цін і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв відповідно до акту зняття залишків ТМЦ та протоколу випробувань.

Проте, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 року у справі №712/14733/19 встановлені обставини, що виявлені відповідачем в ході перевірки пляшки з алкоголем належать не позивачу, а іншій особі ОСОБА_2 , провадження у справі відносно позивача щодо скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с.25).

Таким чином, суду надано належний на допустимий доказ того, що ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичної діяльності в магазині за адресою АДРЕСА_1 , не здійснювала зберігання алкогольних напоїв з подальшою реалізацією.

Апелянтом вказана обставина не спростована.

Отже, враховуючи положення ч.6 ст.78 КАС України, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність врахування висновків Соснівського районного суду м.Черкаси, які зроблені у справі № 712/14733/19, оскільки такі висновки мають преюдиційне значення для цієї справи.

Крім того, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішення відповідача підлягають скасуванню як протиправні, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем дій щодо зберігання позивачем алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, без марок акцизного податку, фальсифікованих і у тарі, що не відповідає вимогам законодавства, та про зберігання алкогольних напоїв за цінами, нижчими ніж розмір мінімальних оптово-відпускних цін і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого ним рішення.

Доводи апелянта, що позивач в поясненнях від 08.11.2019 визнавав факт зберігання алкогольних напоїв без отримання ліцензії не є належним та допустимим доказом, оскільки й в цих поясненнях позивач пояснювала, що пляшки з алкоголем їй не належать, а належать іншій особі.

Таким чином, всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2020 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 р.- залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель