Справа № 540/1105/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1105/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - Вічної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного закладу "Морський інститут післядипломної освіти імені контр-адмірала Федора Федоровича Ушакова" до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Приватний заклад "Морський інститут післядипломної освіти імені контр-адмірала Федора Федоровича Ушакова" звернувся з позовною заявою до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні від передачі до суду неврегульованих розбіжностей за договором № 68/2019-НТЗ на виконання Інспекцією з питань підготовки та дипломування моряків дій з внесення (реєстрації) документів моряків, виданих позивачем до Єдиного державного реєстру документів моряків, а саме: свідоцтв (сертифікатів) щодо успішного закінчення відповідних курсів підготовки за визначеним напрямом, які зазначені в чинному Протоколі про відповідність, виданому позивачу та схваленому компетентним органом Міністерства інфраструктури України;

- визнати укладеним договір № 68/2019-НТЗ з внесення (реєстрації) документів моряків до Єдиного державного реєстру документів моряків у редакції, яка наведена.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем впродовж 2019-2020 років морякам, що успішно пройшли курси підготовки, було видано 2672 сертифікатів, інформація про які підлягає внесенню до Державного реєстру документів моряків. Обов`язок ведення єдиного Державного реєстру документів моряків покладено на Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків. Передумовою для внесення інформації про видані документи моряків згідно п.3.2 Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків, п.4.2 Положення про Інспекцію, є укладання договору між Інспекцією та навчальними центрами, що займаються підготовкою моряків. У листопаді 2019 р. на адресу Приватного закладу "Морський інститут післядипломної освіти імені контр-адмірала Федора Федоровича Ушакова" надійшов проект договору, який підписано позивачем з протоколом розбіжностей та із супровідним листом від 04.12.2019 р. № 01-869/19 направлений до Інспекції. 02.01.2020 р. позивач отримав від відповідача лист від 28.12.2019 р. № 1/4-1197/02-1375/19, в якому повідомлялося про відхилення пропозицій, викладених у протоколі розбіжностей, до якого було долучено протокол врегулювання розбіжностей, за змістом якого Інспекція погодилася з пропозиціями за пунктом 3.1.2 договору. Підтвердивши узгодження змісту пункту 3.1.2 договору, Приватний заклад "Морський інститут післядипломної освіти імені контр-адмірала Федора Федоровича Ушакова" у листі від 10.01.2020 р. № 01-2/2020 навів додаткові обґрунтування та запропонував повторно повернутися до спірних питань. Однак листом № 1/4-317/02-250/20 Інспекція повідомила про те, що договір про внесення (реєстрації) документів моряків до єдиного Державного реєстру моряків вважає неукладеним. Позивач зазначає, що укладення Інспекцією договору з навчально-тренажерними закладами, які здійснюють підготовку моряків, є обов`язковим, оскільки Інспекція відповідно до мети її утворення та покладених на неї завдань зобов`язана забезпечити виконання вимог законодавства щодо ведення обліку єдиного Державного реєстру документів моряків і ухилення відповідача від укладення договору є протиправним. Даний договір є адміністративним договором, а тому справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою від 04.05.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 07.08.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання на 04.09.2020 р. о 10:00 год., відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

01.09.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить закрити провадження у справі. Вказує на те, що Інспекція наділена повноваженнями Міністерства інфраструктури України тільки стосовно представлення та захисту в Міжнародній морській організації інтересів України з питань підготовки, оцінки компетентності та дипломування моряків, а тому відповідач не здійснює владних управлінських функцій. Вважає, що даний спір носить приватний, а не публічний характер і повинен розглядатись в Господарському суді за правилами ГПК України.

04.09.2020 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про помилковість тверджень відповідача про непідсудність даного спору адміністративному суду. Договір з внесення (реєстрації) документів моряків до єдиного Державного реєстру документів моряків є адміністративним договором, так як передбачає обов`язки навчально-тренажерного закладу відповідати певним вимогам та забезпечити направлення необхідної інформації до Інспекції. Тобто, вказаний договір укладається замість індивідуального акта суб`єкта владних повноважень, є правовим актом за участю суб`єкта владних повноважень, укладається на підставі закону, тобто направлений на реалізацію владних управлінських функцій, стосується прав та обов`язків позивача - другої сторони договору, який не є суб`єктом владних повноважень, і при його укладенні суб`єкт владних повноважень має право діяти виключно у законодавчо визначений спосіб, не допускаючи при цьому вільного тлумачення та дій на власний розсуд, що можливе у випадку укладення цивільних чи господарських договорів.

Ухвалою від 04.09.2020 р. відкладено розгляд справи на 25.09.2020 р. на 10:00 год.

25.09.2020 р. від відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких зазначає, що згідно Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків обов`язковою передумовою для внесення інформації про видані документи моряків до Реєстру є укладення договору про надання послуг з реєстрації документів моряків. Відповідно до діючого законодавства України, бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків згідно законодавства України, але відповідачем було прийнято всіх необхідних заходів для врегулювання протиріч щодо укладення договору. Тому твердження позивача щодо бездіяльності відповідача є безпідставними. Вимоги позивача щодо визнання укладеним договору в запропонованій у позовній заяві редакції є неприпустимим, тому що вона не відповідає протоколу розбіжностей та протоколу узгодження розбіжностей.

Ухвалою від 25.09.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою від 25.09.2020 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 07.10.2020 р. до 10:00 год.

05.10.2020 р. від позивача надійшли додаткові пояснення та заперечення, в яких зазначає, що, по-перше, в силу положень ч.7 ст.181 ГК України неврегульовані розбіжності вважаються прийнятими, а тому у суду немає підстав оцінювати зміст договору, по-друге, у наданому запереченні Інспекція лише процитувала норми законів, проте не спростувала доводів позивача про доцільність та законність викладення певних умов договору в редакції Інституту та про виключення з договору окремих положень. Наполягає на розгляді даного спору в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях та запереченнях.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Приписами ч.1 ст.205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.205 КАС України).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (ч.1 ст.5 КАС України).

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, за змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб`єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, водночас на цих суб`єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Більш того, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов: 1) однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій; 2) спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій; 3) перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

Разом з тим, відповідно до п.16 ч.1 ст.4 КАС України адміністративний договір - спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону.

Суд зауважує, що адміністративний договір має бути укладений в межах компетенції відповідного суб`єкта владних повноважень на підставі та в межах чинного законодавства. Суб`єкти владних повноважень, вступаючи в господарські правовідносини, мають бути наділені господарською компетенцією за законом. Суть адміністративних договорів полягає у задоволенні саме публічних інтересів, потреб, у той час як суть господарських договорів між суб`єктами владних повноважень та господарювання полягає у задоволенні власного інтересу. Предметом адміністративного договору є рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які належать до відповідної публічно-владної управлінської функції.

Відповідно до Положення про Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків, одним з основних завдань Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, є підтвердження кваліфікації моряків у Державних кваліфікаційних комісіях (ДКК), а також підтвердження дійсності документів моряків, що засвідчують їх кваліфікацію, визначених законодавством (п.3.2).

Для реалізації цих завдань п.п.4.2 та 4.3 Положення про Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків, відповідно, закріплено перелік обов`язків, які покладаються на Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків, а саме Інспекція:

- веде реєстр усіх виданих на території України документів, згаданих пунктом 3.2 цього Положення про Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків, термін чинності яких минув або був продовжений, або дія яких була призупинена, або які були анульовані чи заявлені як загублені або знищені, а також веде реєстр виданих пільгових дозволів;

- підтверджує дійсність документів, передбачених пунктом 3.2 цього Положення про Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків.

У свою чергу, п.п.2.1, 2.2 Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків, визначено, що основними завданнями реєстру є: ведення обліку всіх виданих на території України дипломів, кваліфікаційних свідоцтв та інших документів, які засвідчують кваліфікацію моряків і які були видані, а також термін дії яких закінчився чи був продовжений або дія яких була призупинена, або які були анульовані чи заявлені як загублені або знищені, а також пільгових дозволів; підтвердження дійсності документів моряків.

Відповідно до п.3.2 Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків, інформація для внесення до єдиного Державного реєстру документів моряків на паперових та електронних носіях надходить від капітанів портів, які здійснюють видачу документів моряків відповідно до вимог Міжнародної конвенції про підготовку, дипломування моряків та несення вахти 1978 року, з поправками 1995 року, та навчальних центрів, що займаються підготовкою моряків, на договірних умовах за станом на 1 та 15 число кожного місяця.

Тобто, п.3.2 Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків визначено, що навчальні центри, які займаються підготовкою моряків, на договірних умовах два рази на місяць надають Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків інформацію про видані ними документи моряків для внесення цієї інформації Інспекцією з питань підготовки та дипломування моряків до єдиного Державного реєстру документів моряків, а Інспекція вносить таку інформацію на договірних умовах.

З наведених норм Положення про ведення єдиного Державного реєстру документів моряків вбачається, що обов`язковою передумовою для внесення інформації про видані документи моряків до Реєстру є укладення договору про надання послуг з реєстрації документів моряків.

Як вбачається з тексту запропонованого до укладення договору від 04.12.2019 р. № 68/2019-НТЗ, його сторони є рівними, а Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків при укладенні даного договору не здійснює жодних владних функцій, договір укладається з урахуванням вимог Господарського кодексу України.

Тому суд приходить до висновку, що договір щодо внесення (реєстрації) документів моряків України, виданих Приватним закладом "Морський інститут післядипломної освіти імені контр-адмірала Федора Федоровича Ушакова", до єдиного Державного реєстру документів моряків носить господарський характер.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми, можна дійти висновку, що договір, укладений між юридичними особами, одним з яких є суб`єкт владних повноважень, на реалізацію своєї компетенції у сфері управління, проте на підставі вільного волевиявлення, на засадах рівності сторін, відповідно до норм цивільного та/або господарського законодавства, є цивільним та/або господарським, а не адміністративним, оскільки в такому договорі наявні відносини між замовником та виконавцем і відсутні відносини влади і підпорядкування. Наявність у Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків статусу суб`єкта владних повноважень, за відсутності факту здійснення ним владних управлінських функцій, із яких би випливали права та обов`язки осіб, які становлять зміст договору, не є достатнім для висновку про відповідність такого договору поняттю адміністративного, що закріплено у п.16 ч.1 ст.4 КАС України.

Подібні висновки щодо поняття адміністративного договору викладено Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 р. по справі № 127/19956/16-а (провадження №К/9901/43072/18).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативними актами щодо окремих видів договорів.

За змістом ч.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (ч.1 ст.187 ГК України).

Суд зауважує, що законодавцем визначено загальні критерії щодо можливості розгляду судом переддоговірних спорів, до яких, зокрема, віднесено переддоговірні господарські спори, укладення яких є обов`язковим в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до абз.11 ч.2 ст.20 ГК України одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин.

Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення, як один із способів установлення господарських правовідносин, є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просив визнати укладеним договір про внесення (реєстрацію) документів моряків до єдиного Державного реєстру документів моряків у певній редакції, наведеній ним відповідно.

Отже, визначення позивачем предмета спору у даній редакції є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору відповідно до ст.187 ГК України.

Звернення до суду з вимогою про визнання договору укладеним у наданій позивачем редакції перебуває в межах способу захисту "про встановлення господарських правовідносин" відповідно до абз.11 ч.2 ст.20 та ст.187 ГК України.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (п.15 ч.1 ст.20 ГПК України).

Відтак зважаючи на викладене, а також беручи до уваги суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин, суд дійшов до висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.238, 243, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Приватного закладу "Морський інститут післядипломної освіти імені контр-адмірала Федора Федоровича Ушакова" до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Повний текс ухвали виготовлено та підписано 12.10.2020 р.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 115000000