Справа № 440/5243/20
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
12 жовтня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/5243/20
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо видачі наказу №270 від 24.10.2019, яким призупинено виплату грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення старшому лейтенанту ОСОБА_1 ; визнання незаконним та скасування наказу №270 від 24.10.2019 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійнити нарахування та виплату з 01.10.2019 грошової компенсації за піднайом (найм) жилого приміщення старшому лейтенанту ОСОБА_1 .
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено 10-денний строк з дні вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Визначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду обґрунтування інших підстав поважності пропуску строку звернення до суду з наданням відповідних доказів, в тому числі, але не виключно, доказів на підтвердження точної дати ознайомлення із спірним наказом.
05.10.2020 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Колеснікова В.О. про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій наведено наступні підстави поважності пропуску строку звернення до суду. Так, зазначено, що з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 і у зв`язку із обмежувальними заходами лише 27.07.2020 прийнято постанову Другого апеляційного адміністративного суду у справі №440/368/20, зі змісту якої позивач дізнався про порушення своїх прав. Також вказано, що 16.09.2020 позивач отримав відповідь військової частини НОМЕР_1 за №601/2376, якою відмовлено у задоволенні його заяви від 14.09.2020, відтак відповідно до частини 4 статті 122 КАС України тримісячний строк для подання позовної заяви у разі досудового врегулювання спору не пропущено. Крім того, представник позивача із посиланням на висновок Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17 акцентував увагу на те, що факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії акту, може мати триваючий характер, а тому строк звернення до суду за захистом цих прав слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості) акту.
Оцінюючи обґрунтованість поданої заяви про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов таких висновків.
Частинами 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 вручено витяг із спірного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2019 № 270 у кінці 2019 року (початок листопада 2019 року).
Таким чином позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав наказом від 24.10.2019 № 270 на початку листопада 2019 року, тому, звернувшись із позовом до суду 22 вересня 2020 року, ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17.
Стосовно посилань представника позивача у заяві про поновлення строку на запровадження з 12 березня 2020 року в Україні карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, суд зазначає таке.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.
Також, постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 02.04.2020 по 16.07.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-ІХ від 18.06.2020, згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Отже, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року закінчилися 06.08.2020.
Беручи до уваги те, що шестимісячний строк звернення до суду ОСОБА_1 із позовом про оскарження дій Військової частини НОМЕР_1 щодо видачі наказу № 270 від 24.10.2019 та власне наказу № 270 від 24.10.2019 , сплинув у період дії карантину, в силу вимог пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України такий строк продовжувався та закінчився 06.08.2020.
Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Таким чином, з 07.08.2020 строк звернення до суду, який закінчився у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, поновлюється лише за наявності двох умов: 1) якщо причини його пропуску є поважними; 2) причини є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
При цьому граматичне тлумачення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що наявність сполучника "і" вказує на обов`язкову наявність двох вищенаведених умов.
Тобто, виходячи з наведених законодавчих приписів сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Представником позивача не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, зумовлених обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Щодо посилання представника позивача на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався зі змісту постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №440/368/20, якою визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 № 270 від 24 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_2 призупинено виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, суд зауважує, що у межах справи №440/368/20 досліджувалася правомірність наказу №270 від 24.10.2019 в частині зупинення виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення іншій особі - ОСОБА_2 .
Суд наголошує на тому, що факт розгляду справи №440/368/20 жодним чином не перешкоджав позивачу безпосередньо звернутися до суду щодо оскарження наказу військової частини НОМЕР_1 № 270 від 24 жовтня 2019 року у частині припинення йому виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення.
За приписами частини 7 статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Також суд акцентує увагу на тому, що процесуальний закон пов`язує початок обчислення процесуального строку на звернення до суду з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про факт порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та не пов`язує обчислення такого строку з моментом, коли особа дізналася про правові підстави та причини такого порушення, зокрема і доказами на підтвердження порушення.
Враховуючи наведене, наявність судового спору іншої особи щодо правомірності індивідуально - правового акту в частині, що стосується її прав та інтересів, не впливає на порядок обчислення строку звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом та не є поважною причиною пропуску відповідного строку звернення до суду .
Стосовно доводів представника позивача на те, що позивачем не пропущено тримісячний строк для подання позовної заяви , передбачений частиною 4 статті 122 КАС України, оскільки 16.09.2020 отримано відповідь військової частини НОМЕР_1 за №601/2376, якою відмовлено у задоволенні його заяви від 14.09.2020, суд виходить з такого.
Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.
Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Таким чином обчислення строку звернення до суду відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється лише за наявності таких умов: 1) у разі, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або 2) законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору.
Беручи до уваги те, що нормами чинного законодавства не передбачена обов`язковість або можливість досудового порядку вирішення спору стосовно розпорядчих актів щодо виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям, суд дійшов до висновку, що листування позивача із Військовою частини НОМЕР_1 не є підставою для обчислення строку звернення до суду відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, як і поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Щодо посилання позивача на висновок Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17, згідно з яким факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії акту, може мати триваючий характер, а тому строк звернення до суду за захистом цих прав слід розраховувати від усього часу чинності акту, суд зазначає, що висновок Верховного Суду у справі №712/8985/17 стосується оскарження нормативно-правових актів, які за правовою природою суттєво відрізняються від індивідуально-правових актів, натомість у цій справі предметом спору є правомірність наказу від 24.10.2019 №270, який є індивідуально-правовим актом.
Відтак, суд вважає, що висновки Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №712/8985/17 не є застосовними у цій справі.
Таким чином позивачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у нього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі, та унеможливили звернення із позовом у передбачений процесуальним законом строк.
Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним чи безмежним, а може бути регламентованим. Позивач був вільним у виборі способу захисту свого порушеного права і за бажанням міг скористатися правом на оскарження акта Військової частини НОМЕР_1 у строк, передбачений нормативним процесуальним положенням.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Отже, суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку, зазначені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, тому заява про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.
Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи наведене, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись статтею 123, пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Копію позовної заяви залишити у матеріалах справи.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя М.В. Довгопол