Справа № 317/2899/20
Суддя: Громова І. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 317/2899/20
Провадження номер 2-а/317/46/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі Коваль В.В.

за участі

представника позивача Федоши Н.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Запорізького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення особи, заборону подальшого в`їзду до країни, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов Запорізького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення особи, заборону подальшого в`їзду до країни.

Позивач просить затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , та примусово видворити за межі України, заборонивши в`їзд до країни строком на п`ять років.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив що:

15.10.2020 з Державної установи «Біленьківська виправна колонія» (№ 99) після відбування покарання (у період з 2013 - 2020 роки) буде звільнено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , засудженого 07.03.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 115 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.02.2016 року зараховано час попереднього ув`язнення з 19.02.2013 року по 23.06.2014 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, який, за

У громадянина ОСОБА_1 відсутні будь які документи, що підтверджують його особу, та документи, які б надавали право законно перебувати на території України або документи по яким він може здійснити виїзд з території України.

В особовій справі громадянина ОСОБА_1 , яка наявна в Державній установі «Біленьківська виправна колонія» (№ 99), міститься копія паспортного документа № 81 03 680597, виданого 18.08.2003 року відділом внутрішніх справ Кижингінського району Республіки Бурятія, громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою ідентифікації та підтвердження громадянства, Запорізьким PC УДМС України в Запорізькій області до Генерального Консульства Російської Федерації в місті Харкові були направлені відповідні запити, до яких були долучені відповідні заяви громадянина ОСОБА_1 про проведення перевірки наявності/від сутності у нього громадянства Російської Федерації (лист від 17.07.2020 року № 2328-426/2328.1-20, від 31.07.2020 року № 2328-468/2328.1 -20).

Згідно листа Генерального Консульства Російської Федерації в місті Харкові від 07.09.2020 року, № 3118 була підтверджена належність громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства Російської Федерації.

Вважає, що оскільки громадянин ОСОБА_1 порушує міграційне законодавство України, його перебування на території України створює умови до виникнення суспільно-небезпечних передумов до негативного впливу на «кримінальне середовище», існує ймовірність, що ОСОБА_1 буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

В судове засідання з`явилась представник Запорізького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області Федоша Н.М., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні тим, що містяться у позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 12.10.2020 р. не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що він дійсно є громадянином Російської Федерації, та на даний час в нього відсутні документи які б надали право на виїзд за межі України.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія» (№ 99) за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.03.2014 р.

Строк відбування покарання закінчується 15.10.2020 р.

Оскільки зазначені обставини визнаються учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому відповідно до приписів ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

18.08.2003 р. Відділом Внутрішніх справ Кижингинського району Республіки Бурятія ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , що підтверджується копією яка міститься в матеріалах справи.

Згідно листа Управління Служби безпеки України в Запорізькій області № 59/3/3-1146 від 14.09.2020 р., ОСОБА_1 після звільнення з місць позбавлення волі має намір перебувати на території України без відповідних дозвільних документів.

У відповідності до п. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства, відсутній договір про реадмісію.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року передбачено, що іноземець та особа без громадянства, можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Таким чином, суд вважає, що у позивача є достатньо підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України.

При цьому, частиною 1 ст.289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, до місцевого загального суду за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, може бути подана позовна заява про затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частиною 11 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Передбачених законом підстав для передачі відповідача на поруки, або внесення ним застави, як засобу забезпечення виконання рішення про примусове видворення, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, оскільки існують ризики, що відповідач може ухилятися від примусового видворення за межі України, отже, його затримання з метою повернення до країни громадянської належності, не буде суперечити п.п."f" п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача узгоджуються з положеннями національного законодавства, та є обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 9, 90, 241-246, 250, 288, 289, 371 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Запорізького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області задовольнити у повному обсязі.

Громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово видворити за межі України.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу звільнення з Державної установи «Біленьківська виправна колонія» 15.10.2020 р., та помістити його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з метою його ідентифікації (документування свідоцтвом на повернення до Батьківщини) та забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі України.

Заборонити громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Запорізький районний суд Запорізької області до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 12.10.2020 р. о 16:45 год.

Суддя І.Б. Громова