Справа № 640/23865/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Київ № 640/23865/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києва (далі ГУ ПФУ) про:

- визнання бездіяльності ГУ ПФУ щодо не проведення перерахунку пенсії, нарахування і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення з 01.03.2018 та зниження з встановленого при призначенні пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга років 30) до 70% грошового забезпечення, - протиправною;

- зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.03.2018, з урахуванням, крім розміру посадового окладу (ПО), окладу за військовим (спеціальним) званням (ОВЗ), відсоткової надбавки за вислугу років (BP), таких додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (роботу з таємними документами) - (15% від ПО), надбавки за виконання особливо важливих завдань (50% від ПО+ОВЗ+ВР), премії (10% від ПО);

- зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії основного розміру пенсії встановленого при призначенні пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга років 30).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що пенсія є власністю особи, а тому відповідач виплачуючи пенсію не в повному розмірі, позбавляє його власності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за його позовом. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву стверджує про відсутність підстав для задоволення позову, посилаючись на те, що підставою для здійснення перерахунку пенсії військовослужбовцям є довідка про складові грошового забезпечення, видана уповноваженим органом. Крім того, представник відповідача зазначає, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок №45), для перерахунку пенсії не враховуються.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається й на те, що перерахунок пенсії позивачу проведено в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова № 103), на момент проведення перерахунку законодавством встановлено, що розмір пенсії, який обчислюється відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), не може перевищувати 70 %.

Таким чином, представник відповідача підсумовує, що протиправні дії з боку ГУ ПФУ при здійсненні перерахунку пенсії позивача відсутні.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані сторонами, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років (30 років) відповідно до Закону № 2262-ХІІ з 01.10.2004 у розмірі 80 % грошового забезпечення, яке складалося з: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 40 %, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15 %, 15 %, надбавки за особливо важливі завдання 100 %, премії 10 %.

Відповідно до перерахунку пенсії від 02.04.2018 ГУ ПФУ перерахувало з 01.05.2018 пенсію позивача з 01.01.2018 на підставі постанови № 103 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова № 704) та довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, , виданої Київським міським військовим комісаріатом від 17.03.2018 № ФА137309, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України. Після цього перерахунку розмір пенсії позивача становив 70% грошового забезпечення, що складається із посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 50 %.

01.11.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про надання йому розрахунку пенсії, перерахованої з 01.01.2018.

Листом від 19.11.2018 за вих. № 281820/02/П-13698 ГУ ПФУ повідомило позивача, зокрема про те, що пенсія йому перерахована відповідно до вимог чинного на час перерахунку законодавства у розмірі, визначеному на дату такого перерахунку та відповідних складових. Наразі відсутні правові підстави для проведення перерахунків пенсії, оскільки нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом, в тому числі і у зв`язку з уточненням грошового забезпечення, після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, не приймалося.

Вважаючи, що відповідачем порушені права та інтереси позивача в частині здійсненого перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.

Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

08.07.2011 прийнято Закон України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині 2 статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27.03.2014 прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ (далі - Закон № 1166-VІІ), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, а саме: у частині 2 статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Згідно з частиною першою статтею 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина третя статті 63 Закону № 2262-ХІІ).

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Отже, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 названого Закону порядок їх перерахунку.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З набранням чинності постановою Кабінет Міністрів України № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Крім того, 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.

Пунктом 2 постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України № 45 затверджено Порядок № 45, відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку № 45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, стаття 63 Закону № 2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України у Порядку № 45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Отже, Порядок № 45 і постанова Кабінет Міністрів України № 103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законами №3668-VI та №1166-VІІ зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Законів №3668-VI №1166-VІІ не зазнала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7- рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007).

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99, від 01.03.2002 №5- рп/2002, від 20.12.2016 №7-рп/2016).

Отже, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії з урахуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-XII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у ГУ ПФУ відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18.

Враховуючи це, слід визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача, встановленого як відсоткове співвідношення до сум грошового забезпечення відповідної посади, при її призначенні з 80% до 70% при проведенні перерахунку пенсійного забезпечення та зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, у порядку і розмірах, визначених постановою №103 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання бездіяльності ГУ ПФУ щодо не проведення перерахунку пенсії, нарахування і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення з 01.03.2018 та зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.03.2018 з урахуванням, крім розміру посадового окладу (ПО), окладу за військовим (спеціальним) званням (ОВЗ), відсоткової надбавки за вислугу років (BP), таких додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (роботу з таємними документами) - (15% від ПО), надбавки за виконання особливо важливих завдань (50% від ПО+ОВЗ+ВР), премії (10% від ПО), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено вище, пунктом 1 постанови №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

Пунктом 2 постанови № 103 передбачалося, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 також внесено зміни до Порядку № 45, зокрема: пункт 5 викладено в такій редакції:

« 5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

- додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Отже, положеннями пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній після набрання 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 справі № 826/3858/18 законної сили) встановлено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах "С", у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром "Байконур", якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються (абзац другий пункту 5 Порядку № 45).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 45 порядок перерахунку пенсії зокрема включає підготовку довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії особі та подання її до відповідного головного управління Пенсійного фонду України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку № 45 зазначені довідки про розмір грошового забезпечення за встановленою формою готуються органом, який уповноважений рішенням керівника державного органу, з якого особа була звільнена зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком, та які у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Так, відповідно до абзацу десятого пункту 10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, до функцій обласних військових комісаріатів належить забезпечення оформлення та подання документів органам Пенсійного фонду України для призначення (перерахунку) пенсій особам, звільненим з військової служби, і членам їх сімей відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до довідки, виданої уповноваженим на те органом 17.03.2018 № ФА137309 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії за посадою «начальника головного управління» включені: посадовий оклад в сумі 8 320,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) - в сумі 1 480,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) - в сумі 4 900,00 грн; всього: 14 700,00 грн.

Зазначена довідка складена для перерахунку пенсії відповідно до видів грошового забезпечення, що були визначені пунктом 5 Порядку № 45 у редакції змін, внесених згідно з постановою № 103, які, свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, що набрало законної сили 05.03.2019, визнані протиправними та нечинними.

Отже, процедура перерахунку пенсії передбачає підготовку довідок для перерахунку пенсії із зазначенням відповідних видів грошового забезпечення (основних та додаткових) за відповідною посадою, що належить до повноважень обласних військових комісаріатів та інших органів, визначених пунктом 3 Порядку № 45, та без подання яких до головних управлінь Пенсійного фонду України перерахунок пенсії не здійснюється.

Таким чином, безпосереднє звернення позивача з вимогами до ГУ ПФУ про перерахунок пенсії без складання військовим комісаріатом за встановленою формою довідки про розмір грошового забезпечення із включенням, як вважає позивач, до такої довідки певних видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії за відповідною посадою, зокрема надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (роботу з таємними документами) - (15% від ПО), надбавки за виконання особливо важливих завдань (50% від ПО+ОВЗ+ВР), премії (10% від ПО) - є передчасним, оскільки пенсійний орган не повноважний визначати конкретні види та розміри грошового забезпечення за відповідною посадою (згідно з пунктом 6 постанови №45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військово/частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена), з яких має бути перерахована пенсія.

Позивачу пенсія перерахована відповідачем згідно з довідкою від 17.03.2018 № ФА137309 на підставі на той момент чинної постанови № 103.

З огляду не викладене, суд приходить до висновку про передчасність вимог позивача в цій частині адміністративного позову, оскільки іншої довідки з включенням до неї додаткових видів грошового забезпечення, які, на думку позивача, мають бути враховані для перерахунку пенсії, до ГУ ПФУ не надходило, а тому в задоволенні цієї вимоги на даний час слід відмовити.

Суд зазначає, що друге речення першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності", яке дозволяє позбавити майна лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію "законів" не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав частково, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 до 70% замість встановлених раніше при звільненні у розмірі 80%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України: 42098368).

Суддя О.М. Чудак