Справа № 640/15328/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Київ № 640/15328/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» до Міністерства інфраструктури України, Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» (позивач, ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів») до Міністерства інфраструктури України (відповідач 1, Мінінфраструктури), Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України (відповідач 2, ГСЦ МВС України), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Мінінфраструктури № 186 від 02.03.2020;

- зобов`язати ГСЦ МВС України поновити ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» в реєстрі суб`єктів проведення обов`язкового контролю транспортних засобів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення № 186 від 02.03.2020 прийняте на підставі рішення Національного агентства з акредитації України (НААУ) від 05.02.2020, проте 20.02.2020 постановлено ухвалу Київського окружного адміністративного суду про забезпечення позову, якою зупинено дію рішення НААУ, з огляду на що, прийняття оскаржуваного рішення є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві відповідач 1 із посиланням на норми спеціальних нормативно-правових актів наголошує на дотриманні процедури прийняття оскаржуваного рішення. Додатково зазначає, що станом на 02.03.2020 про забезпечення позову ухвалою від 20.02.2020 відомостей не мав, відтак діяв у передбачений законами України спосіб.

Відповідач 2 також надав відзив, за змістом якого, на підставі документів, що надійшли від Мінінфраструктури вчинив регламентовані постановою КМУ № 137 від 30.01.2012 дії, натомість, підстав для визнання їх протиправними та задоволення позову відсутні.

Вивчивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

05.02.2020 в. о. Голови НААУ затверджено рішення про тимчасове зупинення дії атестата про акредитацію ООВ або частини його сфера акредитації ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів».

Не погоджуючись зі згаданим рішенням, позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою та заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20 зупинено дію рішення НААУ від 05.02.2020.

У подальшому, наказом Мінінфраструктури № 186 від 02.03.2020 відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», ст. 23 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», абз 5 п. 6 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012 № 137 та листа НААУ від 06.02.2020 № 1-6/2-0598 відкликане повідомлення виконавця суб`єкта проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів».

На підставі листа Мінінфраструктури від 01.07.2020 ГСЦ МВС України 03.07.2020 виключив позивача з Реєстру суб`єктів проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Не погоджуючись з наказом Мінінфраструктури, який призвів до дій ГСЦ МВС України, позивач звернувся з позовною заявою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України (ч. ч. 3, 4 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух»).

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про дорожній рух» контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками.

Перевірку технічного стану транспортних засобів під час обов`язкового технічного контролю транспортних засобів здійснюють суб`єкти господарювання, визначені відповідно до Закону України «Про дорожній рух» в порядку, який встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 затверджено Порядок

проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (Порядок № 137), яким регламентовано процедуру, з приводу якої виникли спірні правовідносини.

Згідно з п. 1 Порядку № 137 порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

У розумінні даного порядку виконавець - юридична особа або фізична особа - підприємець, визначена як суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу (пп. 2 п. 2 Порядку № 137).

Юридична особа або фізична особа - підприємець надсилає Мінінфраструктури повідомлення про відповідність матеріально-технічної бази та персоналу вимогам щодо проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів згідно з додатком 1 (далі - повідомлення) у разі, коли вона має: 1) устатковання згідно з переліком обладнання, необхідного для проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, згідно з додатком 2; 2) атестат про акредитацію органу з оцінки відповідності згідно із Законом України "Про акредитацію органів з оцінки відповідності", який підтверджує компетентність випробувальної лабораторії щодо перевірки технічного стану транспортних засобів в обсязі, визначеному законодавством (п. 5 Порядку № 137).

Відповідно до п. 6 Порядку № 137 Мінінфраструктури протягом 10 днів з дня надходження повідомлення перевіряє зазначену в ньому інформацію про відповідність матеріально-технічної бази та персоналу вимогам щодо проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів шляхом аналізу поданих разом з повідомленням документів та в разі підтвердження такої інформації надсилає повідомлення та копії документів до Головного сервісного центру МВС.

Мінінфраструктури приймає рішення про відкликання повідомлення виконавця на підставі:

інформації про скасування або тимчасове зупинення дії Національним органом з акредитації атестата про акредитацію виконавця;

повідомлення виконавця про припинення своєї діяльності;

рішення суду про припинення підприємницької діяльності виконавця;

інформації про відсутність або зміну матеріально-технічної бази, документів, що подавалися до повідомлення про відповідність матеріально-технічної бази та персоналу вимогам щодо проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, чи закінчення строку дії атестата про акредитацію та непоновлення його протягом шести місяців;

інформації від Головного сервісного центру МВС про видачу протягом строку дії атестата про акредитацію чи свідоцтва про атестацію 10 і більше протоколів, складених з порушенням цього Порядку або Вимог до перевірки;

інформації про закінчення строку дії свідоцтва про атестацію відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 161 від 08.02.2017 затверджено положення про Національне агентство з акредитації України, згідно з п. 1 якого, Національне агентство з акредитації України (далі - НААУ) є національним органом України з акредитації. НААУ є державною організацією, яка утворюється Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку), належить до сфери його управління та провадить некомерційну господарську діяльність.

Таким чином, наказ Мінінфраструктури № 186 від 02.03.2020 про відкликання повідомлення виконавця прийнятий на підставі інформації про тимчасове зупинення НААУ дії атестата про акредитацію виконавця рішенням від 05.02.2020.

У той же час, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20 забезпечено позовну заяву ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів», шляхом зупинення дії рішення НААУ від 05.02.2020.

Судом встановлено, що згадана ухвала постановлена в межах адміністративної справи за позовом ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» до Національного агентства з акредитації України про визнання протиправним та скасування рішення.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (ч. 1 ст. 151 КАС України).

За приписами ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20 стосувалась безпосередньо ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» та НААУ, а також дії рішення НААУ від 05.02.2020.

З дати набрання законної сили згаданою ухвалою, рішення НААУ від 05.02.2020 не мало створювати жодних наслідків до вирішення справи № 320/1386/20 по суті, не зважаючи на що, Мінінфраструктури застосувало зупинене рішення як підставу для прийняття наказу № 186 від 02.03.2020.

За підписом директора ТОВ «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» на адреси Мінінфраструктури та НААУ направлено лист від 12.03.2020 № 13-03/20 з метою зупинення дії оскаржуваного наказу, як такого, що прийнятий на підставі зупиненого рішення.

Обов`язок передбачений ст. 19 Конституції України знаходить своє відображення у ч. 2 ст. 2 КАС України. Суб`єкти владних повноважень мають діяти виключно в межах наданих їм повноважень, а суди, у свою чергу, зобов`язані перевіряти, чи прийнято оскаржуване рішення такого суб`єкта на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Із наданих сторонами пояснень та матеріалів справи убачається, що Мінінфраструктури станом на дату прийняття оскаржуваного наказу про зупинення дії рішення НААУ від 05.02.2020 інформації не мало, а довідалось лише із листа позивача від 12.03.2020.

За висновком суду, зупинення дії рішення одного суб`єкта владних повноважень, яке є підставою для прийняття наказу іншого, перешкоджає правомірному прийняттю такого наказу. У той же час, відсутність відомостей про зупинення рішення НААУ не звільняє Мінінфраструктури від обов`язку виконувати приписи чинних нормативно-правових актів, що регламентують його діяльність, зокрема, Порядку № 137.

У даній ситуації, зважаючи на відсутність відомостей про ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20, натомість - застереження щодо прийняття наказу на підставі зупиненого рішення, Мінінфраструктури діяло в межах, на підставі та у спосіб, передбачений спеціальними НПА, що виключає склад протиправної поведінки під час прийняття наказу № 186 від 02.03.2020.

У подальшому, не зважаючи на звернення позивача з приводу зупинення згаданого наказу через ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20, Мінінфраструктури не мало на те підстав, оскільки Порядок № 137 та інші нормативно-правові акти, які регламентують відповідну сферу суспільних відносин, не передбачають права або обов`язку останнього самостійно зупиняти власний наказ через звернення заінтересованої особи, а ухвала від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20 безпосередньо не стосується прав та обов`язків відповідача 1.

Слід також зазначити, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 320/1386/20 скасована постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020, з огляду на що, станом на дату ухвалення даного рішення, підстави для визнання протиправним та скасування наказу № 186 від 02.03.2020 відсутні.

Щодо дій ГСЦ МВС України стосовно виключення позивача з реєстру суб`єктів проведення обов`язкового технічного контролю, позовна заява не містить заперечень та мотивів визнання їх протиправними.

Відтак, позовна вимога про зобов`язання поновити позивача в реєстрі суб`єктів проведення обов`язкового контролю транспортних засобів заявлена останнім як похідна від вимоги про скасування наказу № 186 від 02.03.2020.

За приписами абз. 2 п. 7 Порядку № 137 у разі отримання рішення Мінінфраструктури про відкликання повідомлення виконавця Головний сервісний центр МВС протягом трьох робочих днів виключає виконавця з реєстру суб`єктів проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, про що відразу письмово інформує виконавця та Мінінфраструктури.

Оскільки дії ГСЦ МВС України вчинені на виконання наказу, який не підлягає визнанню протиправним та скасуванню, підстави для зобов`язання поновити позивача в реєстрі також відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Зважаючи на відсутність протиправних дій Мінінфраструктури під час прийняття оскаржуваного наказу, а також підстав для скасування такого наказу, звертаючи увагу на дотримання ГСЦ МВС України регламенту дій щодо виключення позивача з реєстру, у задоволенні позову слід відмовити.

Положення ст. 139 КАС України не передбачають розподіл витрат зі сплати судового збору в разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діагностична лінія технічного контролю транспортних засобів» (вул. Першотравнева, 1, м. Миронівка, Київська обл., 08800, ).

Відповідач 1: Міністерство інфраструктури України (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Відповідач 2: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України (вул. Лук`янівська, 62, м. Київ, 04071, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко