Справа № 300/370/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" жовтня 2020 р. справа №300/370/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач 2, обласний військовий комісаріат) про визнання протиправною відмову Івано-Франківського обласного військового комісаріату надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 року та зобов`язання Івано-Франківський обласний військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 року; про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення визначеного станом на 01.03.2018 року, наданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом, з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених платежів, однією сумою.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії за вислугу років без врахування до грошового забезпечення додаткових його видів, оскільки положення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на підставі якого проведено спірний перерахунок пенсії не відповідають нормам правових актів вищої юридичної сили та є дискримінаційними. Позивач вказує, що у відповідності до статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», йому гарантовано право на врахування під час перерахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що свідчить про виправдані очікування на обчислення розміру пенсії під час її перерахунку з 01.01.2018 року з урахування усіх складових грошового забезпечення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22-23).
Івано-Франківський обласний військовий комісаріат скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 06.03.2020 року. Представник відповідача 2 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.92-97). Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що прийнятою Кабінетом Міністрів України постановою від 21.02.2018 року за № 103, на підставі якої проведено перерахунок пенсії позивачу 01.01.2018 року, встановлено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, при цьому щомісячні додаткові види грошового забезпечення до таких не включено. Тому, керуючись чинними на той час приписами Постанови № 103 та Порядку № 45 відповідачем складено та направлено до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відповідну довідку для подальшого перерахунку пенсії. Також зазначено, що скасування, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, пунктів 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не дає додаткових або нових підстав для складення іншої довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до пенсійного органу. При цьому відповідач стверджує, що визнання протиправними та нечинними у судовому порядку деяких положень зазначених нормативно-правових актів, не свідчить про автоматичне відновлення дії редакції Порядку № 45, що була змінена у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 103. З приводу визнання протиправною відмови Івано-Франківського обласного військового комісаріату в складенні та поданні до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нової довідки для перерахунку пенсії, відповідач 2 вказав на незмінність алгоритму дій державних органів під час проведення перерахунків пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що встановлений нормами Порядку № 45, тому за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрі України, отриманих від пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, підстав для видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідач 2 не вбачає. Одночасно у поданому відзиві заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №300/370/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також скористалось правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 06.03.2020 року. Представник відповідача 1 проти заявлених позовних вимог заперечив з мотивів, викладених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.30-37). Просив суд в задоволенні позову відмовити, вказавши, що дії відповідача 1 щодо проведення спірного перерахунку пенсії з 01.01.2018 року на підставі виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом довідки, у повній мірі відповідали вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пункт 1 якої на той час був чинним, не скасованим, та неконституційним не визнавався. Водночас, зазначає, що вимога про визнання протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 року із врахуванням до грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів, є передчасною, а також не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідач 1 не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії. Разом з цим, зважаючи на відсутність правового врегулювання проведення нового перерахунку пенсії внаслідок визнання в судовому порядку нечинними окремих положень Постанови № 103 та Порядку № 45, підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 - немає. Також, представник звернув увагу на те, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з пунктами 20 та 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Стосовно зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до складеної Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 року, відповідач 1 вказав, що таке зобов`язання є передчасним та втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень і таким, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Окрім того, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 , пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.
12.03.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано до суду клопотання про зупинення провадження в справі № 300/370/20 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 160/3586/19 (а.с.101-102).
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року, в задоволенні клопотання Івано-Франківського обласного військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зупинення провадження в справі № 300/370/20 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19 - відмовлено. Зупинено провадження в адміністративній справі № 300/370/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмов протиправними та зобов`язання до вчинення дій до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19 (провадження Пз/9901/20/19) (а.с.104-107).
04.05.2020 року позивачем через Івано-Франківський окружний адміністративний суд подано апеляційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року про зупинення провадження в адміністративній справі № 300/370/20 (матеріали оскарження ухвали а.с.43-46).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом, листом від 08.05.2020 року за №300/370/20/1431/20, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу VII Перехідних положень КАС України направлено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу суду від 03.04.2020 року та матеріали оскарження ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду (матеріали оскарження ухвали а.с.42).
Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суд від 17.06.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року про зупинення провадження в справі № 300/370/20 - без змін (матеріали оскарження ухвали а.с.68-72).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року поновлено провадження в адміністративній справі № 300/370/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмов протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими учасники справи обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2015 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
- посадовий оклад 1360,00 грн.;
- оклад за військове звання 135,00 грн.;
- процентна надбавка за вислугу років 40% 598,00 грн.;
- надбавка за умови режимних обмежень допуск Ф.1 - 20 %;
- надбавка за особливо важливі завдання - 90 %;
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі Постанова № 103), пунктом 1 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 року пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.
Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, з метою проведення перерахунку пенсій, передбаченого Постановою № 103, складено та направлено до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.03.2018 року (а.с.17).
Вказана довідка передбачає такі види грошового забезпечення:
- посадовий оклад 6910,00 грн.;
- оклад за військовим званням (полковник) 1480,00 грн.;
- процентна надбавка за вислугу років (50%) 4195,00 грн.
08.11.2019 року позивач звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату із заявою, в якій просив надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку з 01.01.2018 року пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 року (а.с.10).
Листом від 08.11.2019 року за № 12/1462, відповідач 2 вказав на відсутність підстав включати в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій інші види грошового забезпечення, крім окладу за посадою, військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років (а.с.11-12).
Також, 08.11.2019 року ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із вимогою здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (а.с.13).
За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач 1, згідно листа за № 1499/П-15 від 14.11.2019 року, повідомив позивача про відсутність у головного управління законних підстав та відповідних повноважень для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.14-15).
Вважаючи відмови відповідачів протиправними та такими, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 , звернувся до суду з метою захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за № 2262-XII (надалі - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ).
Процитована норма статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №826/3858/18.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із частиною 4 якої, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку, а підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року за №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року за № 393 (надалі - Порядок № 45).
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45, в редакції Постанови № 103, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Разом з цим, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено у новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Суд відмічає, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку №45. Проте, зміни внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визнані судом протиправними та нечинними та, як наслідок, з 05.03.2019 року дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому, алгоритм дій, який повинні вчинити відповідачі, зокрема Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Івано-Франківський обласний військовий комісаріат у зв`язку із втратою чинності положень пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

Так, на час звернення позивача до відповідача 2 із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення, пункт 3 Порядку №45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Тобто, окрім інших, на Івано-Франківський обласний військовий комісаріат покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Водночас, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2007 року № 3-1 (надалі Порядок № 3-1).

Згідно пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ, уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №553/3619/16-а.

З огляду на викладене суд не погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог стосовно зобов`язання підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , оскільки Кабінетом Міністрів України не встановлено умови та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103, бо така процедура встановлена Порядком №45.

Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року прийнято постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, та пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надалі - Постанова № 704).

Зокрема, Постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункту 1 пункту 5 Постанови №704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704).

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, враховуючи приписи частини 2 статті 265 КАС України, а також принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, саме з 05.03.2019 року дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 і скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати ОСОБА_1 , має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

При цьому, суд зазначає, що до моменту отримання належної довідки від ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження Пз/9901/20/19) від 17.12.2019 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року.

Крім того, суд встановив, що на виконання вимог Постанови № 103 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року із врахуванням грошового забезпечення, що становить: посадовий оклад 6910,00 грн.; оклад за військовим званням 1480,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) 4195,00 грн.

Таким чином, на момент здійснення перерахунку пенсії позивачу, відповідач 2 врахував усі види грошового забезпечення, передбачені пунктом 5 Порядку № 45 та пунктом 1 Постанови № 103.

Суд звертає увагу, що на час виготовлення довідки, згідно з якою позивачу з 01.01.2018 року пенсійним органом і здійснено спірний перерахунок, положення Постанови № 103 та Порядку № 45 були чинні, у встановленому законом порядку не скасовувались, неконституційними не визнавались, що свідчить, про правомірність та обґрунтованість дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та Івано-Франківського обласного військового комісаріату.

Зважаючи на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити позивачу саме з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

В даному випадку суд додатково враховує зміст рішення Верховного Суду, ухваленого у зразковій справі №240/6263/18 від 06.02.2019 року, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року (адміністративне провадження Пз/9901/1/19).

Надаючи оцінку вимогам позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 року відповідний перерахунок пенсії на підставі виданої нової довідки про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 року, із врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення суд, насамперед, зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, та у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 23.04.2019 року по справі №766/12481/16-а.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно із частинами 2, 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відтак, враховуючи висновок суду про виникнення у ОСОБА_1 , права на перерахунок пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з моменту набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва законної сили 05.03.2019 року, в силу приписів статті 51 Закону № 2262-ХІІ, пенсія позивача підлягає перерахунку з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01 квітня 2019 року.

Окрім цього, у відзиві на позов представник відповідача 1 звертає увагу на приписи чинних на момент розгляду справи постанов Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (надалі Постанова № 804), та № 1088 від 24.12.2019 року «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (надалі Постанова № 1088), якими постановлено виплату пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року за № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснювати у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року та у 2020 році - в розмірі 100 відсотків суми такого підвищення.

Однак суд вказує на те, що зі змісту положень Постанов №№ 804, 1088 вбачається, що ними, як і пунктом 1 Постанови № 103 обмежено складові грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія відповідної категорії осіб.

Разом з тим, позиція суду, серед іншого, полягає в тому, що право позивача на перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів, є «законними сподіваннями» на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як зазначено Окружним адміністративним судом м. Києва у своєму рішенні від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 не відповідають вимогам статей 11, 13, 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки змінюють умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, що можливо виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, в межах правової оцінки, наданої у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій у вказаній справі, залишених без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року, суд касаційної інстанції відзначив, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії, який не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

В даному випадку слід вказати, що частиною 3 статті 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Також суд стверджує, що вказані вимоги до застосування норм з дотриманням принципу верховенства права стосуються не лише суду, але й органів державної влади. Так, згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, пункту 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, територіальні підрозділи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керується в першу чергу Конституцією та законами України, а також підзаконними нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, на переконання суду, застосування до спірних правовідносин положень постанов Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 року та № 1088 від 24.12.2019 року, якими встановлено аналогічне з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 обмеження, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи №826/3858/18, буде несумісним з принципом верховенства права.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року за № 3477-IV, суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення вперше було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні від 16.12.1974 року у справі «Міллер проти Австрії» (заява № 5849/72), де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» (заява № 17371/90) від 16.09.1996 року, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» (заява №43331/12) від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, «Онер`їлдіз проти Туреччини», заява № 48939/99, «Москаль проти Польщі», заява № 10373/05).

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» (заява №50389/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні по справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Суд вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу захисту порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Зважаючи на викладене, з огляду на набуття позивачем права на перерахунок пенсії лише з 05.03.2019 року, суд вважає, що відмова відповідача 2 у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.01.2018 року є правомірною, проте, у зв`язку із наявністю підстав для обчислення розміру пенсії позивача з 05.03.2019 року, враховуючи додаткові види грошового забезпечення, Івано-Франківський обласний військовий комісаріат необхідно зобов`язати скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та із врахуванням положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Водночас, зважаючи на вищенаведені висновки Європейського Суду з прав людини, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, визначений за відповідною посадою, станом на 05.03.2019 року, провести з 01.04.2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунок і виплату призначеної позивачу пенсії з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

Задоволення такої вимоги ОСОБА_1 є, на переконання суду, в розумінні частини 2 статті 5, пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України належним способом відновлення порушеного права на гарантований законом розмір пенсійного забезпечення.

Підсумовуючи все вищевикладене, беручи до уваги законність і обґрунтованість дій відповідачів щодо проведеного перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року на підставі чинних положень Постанови № 103, Порядку № 45, та зважаючи на безпідставність доводів позивача про неправомірність відмови відповідача 2 скласти та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 року та відмови відповідача 1 здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки, яка мала б бути виготовленою Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом в майбутньому починаючи з 01.01.2018 року, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд виходить із наступного.

Заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таке твердження випливає з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України №2235-III «Про громадянство України» заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.

В частині 2 статті 2 Закону України № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.

Згідно з частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 року по справі № 809/248/18.

У даній справі непроведення перерахунку позивачу його пенсії з 01.04.2019 року мало місце саме з вини двох відповідачів.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати звіт про виконання рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В переліку способів захисту порушеного права, наведених у частині 1 статті 5 КАС України, відсутній такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення, а тому вказане не може розглядатися судом як позовна вимога.

З урахуванням положень частини 1 статті 382 КАС України, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи зазначене, а також те, що ОСОБА_1 , не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем 1, у відновленні порушеного права позивача, на даному етапі розгляду та вирішенні справи, суд не вбачає підстав для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242-246, 255, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018), Івано-Франківського обласного військового комісаріату (, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026) про визнання відмов протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Зобов`язати Івано-Франківський обласний військовий комісаріат (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на підставі оновленої довідки, виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом (, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026) здійснити, починаючи з 01 квітня 2019 року, перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.