Справа № 640/21228/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 жовтня 2020 року м. Київ № 640/21228/20

За позовом ОСОБА_1
до Генерального прокурора України Венедіктової Ірини Валентинівни

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії
Суддя Головань О.В.

Обставини справи:

09.09.2020 р. через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) надійшли матеріали із назвою "Заява про внесення даних РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи" та надалі - "Позовна заява про неправомірні рішення, дії та бездіяльність правоохоронних органів України та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди", відповідачем в якій визначено - Генеральний прокурор України Венедіктова І.В.

У вступній частині позову також заявником визначено третіми особами: прокурор Сумської області Кондратенко Г.М., прокурор Полтавської області Голинський Я. О., Державна казначейська служба.

За вказаними матеріалами заявник просить (предмет позову):

відповідно повноважень ст. 245 КАС визнати протиправними рішення, бездіяльність, дії Генерального прокурора України Венедіктової І.В., за безпідставним невиконанням імперативних вимог чинного законодавства та своїх обов`язків згідно встановлених імперативними вимогами ст. 8 Закону України "Про прокуратуру", ст. 36 КПК, а також невиконання імперативних вимог норм прямої дії ст. 3, 8, 19, 129-1, 131-1 Конституції України та судових рішень в т.ч. Постанови Верховного Суду від 14.4.2020 року, що набрала законної сили та Ухвали Печерського суду;

забезпечити виконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень норм прямої дії ст. 3 Конституції України щодо головного обов`язку держави - захистити права та інтереси пенсіонера Збройних Сил України ОСОБА_1 від порушень з боку відповідача - органу державної влади, його посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду у судовому засіданні заявленого позову та визнати невчинення відповідачами імперативно встановлених вимог щодо негайного припинення порушень та на забезпечення конституційних прав звільнених офіцерів на особисте житло -встановленою, а також що заборонена законодавством непряма дискримінація громадянина похилого віку в припиненні порушень щодо забезпечення володіння відповідним майном мала місце, а доказ про їх відсутність покласти на відповідача;

визнати неорганізацію Генеральним прокурором України Венедіктовою І.В. виконання імперативно встановлених вимог Закону України "Про прокуратуру", а також особисте невиконання імперативних вимог норм прямої дії ст. 19, 131-1 Конституції України та судових рішень в т.ч. Верховного Суду, що набрали законної сили, які по цей час відповідачем не виконано, що містять ознаки непрямої дискримінації встановленою, а непряма дискримінація мала місце;

зобов`язати суб`єкта владних повноважень Генерального прокурора України Венедіктову І.В. згідно правових приписів ст. 245 КАС з метою відновлення прав, свобод і інтересів позивача вчинити наступні дії:

у триденний термін повернути матеріали кримінального провадження № 0000030 де знаходяться вилучені оригінали особистих справ звільнених офіцерів м. Суми, що позбавило їх права на отримання житла, до належного згідно ст. 218 КПК місця досудового розслідування - ГУНП в Сумській області;

встановити дієвий контроль за виконанням прокуратурою Сумської області процесуального нагляду у кримінальному провадженні № 0000030 згідно встановлених строків за ст. 219 КПК,

розглянути всі надані Генеральному прокурору клопотання по суті їх вимог та надати обґрунтовані процесуальне рішення у відповідності до ст. 220 КПК,

забезпечити надання вказівок прокурора про виконання у кримінальному провадженні № 0000030 імперативних вимог:

- норм прямої дії ст. 3, 8, 19, 131-1 Конституції України,

- ст. ст. 36, 111, 112, 218, 219, 220, 221, 223, 535 КПК,

- постанови Верховного Суду від 14.4.2020 року по справі № 761/34909/17 (кримінальне провадження), що набрала законної сили,

- ухвали від 28 січня 2019 року Печерського районного суду м. Києва по справі №757/53945/18-к (кримінальне провадження), яка набрала законної сили

стягнути з державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку державного бюджету на користь заявника на відшкодування завданої незаконними діями (бездіяльності) прокуратури як органу досудового слідства прокуратури шкоди, згідно наданого розрахунку:

відповідно до вимог ст. 22, 1166, 1173, 1174 ЦК України завдану матеріальну шкоду у розмірі вартості не отриманої двокімнатної квартири на суму 2808906,1 гривень,

відповідно до вимог ст. 23, 1167,1173, 1174 ЦК України завдану моральну шкоду згідно належного обґрунтування зазначеного в позові 600000,00 гривень,

та перерахувати зазначені кошти на загальну суму 3408906,10 гривень за вказаними у зверненні реквізитами.

Крім того, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, забезпечити виконання судового рішення та встановити на виконання триденний строк (за аналогією ст. 535 КПК) після набрання рішення суду законної сили для подання суб`єктами владних повноважень - відповідачами до суду звіту про виконання постанови суду про вчинення певних дій, що згідно вимог науково - практичного коментаря до КАС повинний бути викладений у письмовій формі та містити певні відомості.

Заявник просить розглянути його звернення до суду за особистої участі в режимі відео конференції з Зарічним або Ковпаківським судами м. Суми, доказування покласти за ст. 77 КАС на відповідача.

Заявник також просить за необхідності поновити строк на подання адміністративного позову.

Зважаючи на великий об`єм моїх доказів які за технічними умовами не пропускає система електронного суду, продовжити строк надання доказів та дозволити надіслати їх електронною поштою на адресу суду до початку розгляду справи по суті.

Крім того, заявник просить застосувати в рішенні вимоги: ст. 77 КАС за якою обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії та бездіяльності покласти на Генерального прокурора України Венедіктову І.В.; за аналогією ст. 535 КПК встановити на виконання рішення суду триденний строк; наведені Рішення ЄСПЛ, КСУ, ВС, вимоги ст. 129-1 Конституції України та ст. 382 КАС щодо судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення і встановити строк його подання, судові витрати покласти на відповідача; за імперативом ст. 13 ЗУ Про судоустрій і статус суддів врахувати висновки: Постанови від 27 травня 2020 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 585/724/19 про наявність підстав для покладення на державу обов`язку відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду у зв`язку з неефективністю ведення досудового розслідування кримінальної справи, у якій позивач є потерпілою особою, Постанови від 14 квітня 2020 року Верховний Суд у складі Касаційного кримінального суду справа № 761/34909/17.

Заявник просить залучити до участі третіми особами прокурорів Сумської і Полтавської областей та Державну казначейську службу України.

Заявник просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до наступних правових норм: за приписами п. 13, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", за яким судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, їх посадовою або службовою особою. Прецедентної Постанови ВС від 03 квітня 2019 року справа № 465/6874/17, згідно висновку Вищого адміністративного суду України з узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України "Про судовий збір"; за постановою Кабінету Міністрів України № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам які не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, то призначення субсидії особі, яка до того ж незаконно позбавлена конституційного права на особисте житло і є фактом незадовільного майнового стану сторони; ч. 3 ст. 22 Закону "Про захист прав споживачів", за якою: при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Заявник просить застосувати при прийнятті рішення імперативні вимоги ч. 6 ст. 13 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 за якою висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права: висновок Постанови від 27 травня 2020 року Верховного Суду у справі № 585/724/19 про наявність підстав для покладення на державу обов`язку відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду у зв`язку з неефективністю ведення досудового розслідування кримінальної справи, у якій позивач є потерпілою особою, іншу практику та норми.

Згідно ст. 249 КАС заявник просить постановити окрему ухвалу за наявності підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Ухвалою судді від 11.09.2020 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Цією ж ухвалою позовну заяву залишено без руху у зв`язку з наявністю недоліків позовної заяви та на усунення недоліків запропоновано заявнику протягом десяти днів з дати її отримання подати:

уточнену позовну заяву у паперовій формі (вигляді) разом з додатками до неї - відповідно до вимог п. 15. Розділу VII "Перехідні положення" КАС України та з дотриманням вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, у т.ч. ч. 4 ст. 161 КАС України (щодо обов`язку додати до позовної заяви всі наявні докази (засвідчені), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також надання копії для відповідача та інших учасників справи), із зазначенням:

у прохальній частині (предмет позову):

які конкретно протиправні дії вчинено відповідачем чи яка конкретно відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яку слід визнати протиправною, та у чому вона полягає (по пункту 1 позовних вимог згідно наведеного вище переліку),

яким чином суд має забезпечити виконання Генеральним прокурором певних норм - тобто, які конкретно дії має зобов`язати суд вчинити Генерального прокурора (щодо п. 2 вимог),

яку конкретно не організацію слід визнати встановленою (надати пояснення щодо поширення юрисдикції суду на вимоги щодо встановлення фактів) - щодо п. 3 вимог,

у чому конкретно має полягати дієвий контроль Генерального прокурора (п. 5 позовних відповідно до вищезазначеного переліку позовних вимог) та які дії у зв`язку з цим має зобов`язати суд вчинити Генерального прокурора;

які конкретно звернення позивача маються на увазі у п. 6 позовних вимог згідно вищезазначеного переліку;

які конкретно маються на увазі вказівки, відносно яких йдеться у п. 7 вимог (згідно вищезазначеного переліку).

Тобто, як зазначено у вказаній ухвалі судді, позивачу слід сформулювати чіткі, конкретизовані та недвозначні вимоги.

Крім того, запропоновано до вказаної уточненої позовної заяви надати (з копіями по кількості учасників):

докази на підтвердження заявлених вимог, а саме:

належним чином засвідчені копії всіх звернень заявника, про які йдеться у позовній заяві;

копії судових рішень, на які посилається заявник у позовній заяві,

докази звернення до медичних установ, про які йдеться у позовній заяві,

докази понесення матеріальних втрат, про які йдеться, зокрема, на стор. 31 звернення до суду,

докази щодо наявності права на отримання житла,

клопотання про поновлення строку звернення до суду відносно обставин, які зумовлювали звернення до суду та мали місце більш ніж 6 місяців до дня звернення до суду, із наданням доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду,

заяви про залучення третіх осіб до участі у справі із зазначенням - на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі та на які права, свободи, інтереси або обов`язки цих осіб може вплинути рішення у справі;

докази сплати судового збору у розмірі 5885,6 грн. або, для розгляду питання щодо відстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, з підстав, що не були заявлені у позові - докази на підтвердження майнового стану (належним чином засвідчена копія декларації, що складається для цілей отримання субсидії та стосується періоду 2019 року; довідка податкового органу про доходи заявника за 2019 рік; довідка органу Пенсійного фонду про отриману за 2019 рік пенсію; довідка органу соціального захисту про отримані виплати у 2019 році, звільнення від сплати судового збору.

Позивач надіслав до суду заяву від 23.09.2020 (вх. від 28.09.2020; передана судді 29.09.2020), в якій зазначив, що ухвала судді від 11.09.2020 була отримана ним 18.09.2020.

У вказаній заяві, не погоджуючись з ухвалою судді від 11.09.2020, ОСОБА_1 заявив про відвід судді ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що така хибна судова практика судді ОСОБА_2 :

свідчить про здійснення "вибіркового правосуддя",

не відповідає ст. 242 КАС, та всупереч ст. 19 Конституції містить примус його робити те, що прямо не передбачено законодавством,

є доказом умисного не виконання суддею вимог ст.. 3, 6, 19, 22, 120-1 Конституції, прецедентої практики Європейського Суду з прав людини, ст.. 2, 8, 242 КАС, Постанови № 7 Пленуму ВАСУ від 20.5.2013р.,

вказує на невиконання суддею присяги та порушення його конституційних прав, а також на невідповідність судової практики вимогами чинного законодавства та висновкам вищих судів,

є обставинами, які викликають не тільки сумнів але і впевненість в упередженості судді, дії якого свідчать про умисне невиконання вимог присяги судді,

що за ст. 36 КАС є безперечною підставою для відводу судді.

За наведених підстав суддя ОСОБА_2 не виконав обов`язку за вимогами ст. 39 КАС та Бангалорських принципів поведінки суддів заявити самовідвід.

Надалі зазначається заявником, що за наведеними у заяві порушеннями чинного законодавства та не виконанням суддею Кармазіним О.А. вимог ЗУ Про судоустрій і статус суддів, КАС, Конституції України, а також прецедентних рішень ВСУ, КСУ, ЄСПЛ що за ст. 36 КАС є обставинами, які викликають не тільки сумнів але і обґрунтовану впевненість в упередженості колегії суддів та що є підставами для його відводу, а тому у відповідності до ст. 36, 39 КАС, Бангалорських принципів поведінки суддів заявлено відвід судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіну О.А.

Заявник звертає увагу, що згідно висновку Верховного Суду України в постанові №800/368/16: до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим рухом заяви.

Також у заяві йдеться про те, що заявник не вказує підставами саме незгоду з конкретним прийнятим судовим рішенням, але зазначає у заяві як підставу відводу - невідповідність судової практики судді ОСОБА_2 вимогам наведеного законодавства у прийнятій ним ухвалі від 11.9.2020 за прямим не виконанням імперативних вимог чинного законодавства, зокрема ст. 19 Конституції України, прецедентних вимог вищих судів.

Заявник також наперед визначає, що вважає неприпустимим винесення рішення за моєю заявою про відвід суддям за безпідставним обґрунтуванням як то: Заява носить лише характер припущення та не може бути підставою для відводу складу суду, що розглядає справу. Заявник висловлює незгоду з раніше прийнятими рішеннями Судом апеляційної інстанції не встановлено і матеріалами справи не підтверджено наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви у неупередженості суддів та за ст. 248 КАС ухвала суду повинна містити в мотивувальній частини зазначення мотивів, з яких суд дійшов до висновків, і закону, яким керувався суд, то вищенаведені підстави відмови будуть мною розцінюватися як прийняті на підставі припущень та умисного порушення ст. 242 КАС про законність і обґрунтованість судового рішення.

Надалі зазначено звернення до новообраного судді.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтовано, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу від 07.10.2020 року заяву передано на розгляд судді Головань О.В.

Розглянувши заяву та наявні матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ч.ч. 8, 11 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Ст. 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У даному випадку суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Кармазіна О.А., або свідчать про існування інших визначених ст. 37 КАС України підстав для відводу. Тобто, заявником не доведено наявності обставин та взаємопов`язаних з ними правових підстав, які б у сукупності могли зумовлювати висновок про наявність підстав для відведення судді Кармазіна О.А. від розгляду даної справи.

Зокрема, фактично підставою для відводу судді є незгода сторони з процесуальним рішенням судді, що не може бути підставою для відводу.

Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід та наявність підстав для відмови у її задоволенні.

Також суд зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 40 КАС України лише за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Керуючись положеннями ст.ст. 36, 37, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А. в адміністративній справі №640/21228/20 - відмовити.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Головань