Справа № 756/15926/19
Суддя: Андрейчук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа пр. №2-а/756/84/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Сала Романа Володимировича, Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Сала Романа Володимировича (далі - інспектор роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Сало Р.В.) про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 листопада 2019 року постановою інспектора роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Сала Р.В. серії ЕАК №1794422 він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП. В оскаржуваній постанові позивачеві було інкриміновано керування автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті зі швидкістю 90 км/год, що перевищує встановлене обмеження швидкості на 40 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM 000701, та те, що автомобіль був переобладнаний на газ/бензин з порушенням вимог правил, що є порушенням п. 31.3 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову у справі про адміністративні правопорушення такою, що не ґрунтується на реальних фактах.

Так, позивач стверджував, що у сертифікаті та акті прийому-передачі, наданому йому компанією, яка встановлювала газобалонне обладнання, зазначено, що воно відповідає усім необхідним нормам і стандартам, а конструкція є погодженою щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Більш того, ОСОБА_1 вказав, що тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM", який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року №1362, тому сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-МІ/1-2903-2012 нечинний з 02 листопада 2015 року.

Відтак, ОСОБА_1 стверджував, що вимірювання швидкості руху автомобілів, які здійснюються працівниками патрульної поліції з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM здійснюється без жодних законних підстав.

Крім цього, ОСОБА_1 вказав, що усупереч положенням чинного законодавства справа про адміністративні правопорушення була розглянута на місці зупинки транспортного засобу позивача, що унеможливило реалізацію ним своїх прав, гарантованих КУпАП.

З цих підстав ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 26 листопада 2019 року серії ЕАК №1794422 у справі про адміністративні правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач інспектор роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Сало Р.В. відзив на позовну заяву ОСОБА_1 не подав.

У ході розгляду справи судом було залучено до участі у розгляді справи в якості другого відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві (далі - УПП в м. Києві).

УПП в м. Києві відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подало.

Інспектор роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Сало Р.В. та представник УПП в м. Києві у судове засідання не з`явилися, відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2019 року інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Салом Р.В. винесено постанову серії ЕАК №1794422, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У постанові відповідачем зазначено, що 26 листопада 2019 року о 12 год 10 хв в м. Києві на проспекті Броварському, 32 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті зі швидкістю 90 км/год, що перевищує встановлене обмеження швидкості на 40 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM 000701, та автомобіль був переобладнаний на газ/бензин з порушенням вимог правил. На думку відповідача інспектора роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Сало Р.В., позивачем було порушено п. 31.3 а Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція указаної норми є бланкетною, позаяк для встановлення ознак адміністративного проступку вона відсилає до інших нормативно-правових актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. До них відносяться, зокрема, Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, інші нормативно-правові акти, які визначають стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до положень Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

П. 31.3 а Правил дорожнього руху заборонено експлуатацію транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про дорожній рух" переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин,сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів,марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок,інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1338, державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни). Власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті її зміни.

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , зроблена особлива відмітка про те, що на указаний автомобіль встановлено газобалонне обладнання.

Наведені обставини свідчать про те, що переобладнання автомобіля позивача шляхом установки спеціального обладнання відповідає правилам, нормативам і стандартам України.

Таким чином, відповідачем протиправно інкриміновано позивачеві порушення п. 31.3 а Правил дорожнього руху.

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину встановлена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Натомість за перевищення встановленого обмеження швидкості на 40 км/год інспектором роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Салом Р.В. протиправно накладено на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного проступку за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка не передбачає відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб зобов`язано діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цієї особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2019 року серії ЕАК №1794422 інспектор роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Сало Р.В. не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративних правопорушень та винності ОСОБА_1 у їх вчиненні. Не надано таких доказів відповідачами і в ході розгляду справи.

З огляду на наведені обставини, рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП є протиправним.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачами, на яких покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а отже, і вчинення ним адміністративних проступків, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідачами не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних проступків, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

П. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 26 листопада 2019 року серії ЕАК №1794422, винесену інспектором роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Салом Р.В. та закрити справу про адміністративні правопорушення.

Між тим суд звертає увагу позивача на те, що працівником поліції правомірно розглянуто справу за місцем вчинення адміністративних правопорушень.

Так, за приписами ст. 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Нормою п. 4 Розділу І Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу (такий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 02 травня 2018 року у справі №657/1175/17).

Оскільки інспектором роти №3 батальйону №3 УПП в м. Києві Салом Р.В. кваліфіковано вчинені ОСОБА_1 адміністративні проступки за ч. 1 ст. 121 КУпАП, він вправі був розглянути справу про адміністративні правопорушення на місці виявлення адміністративних правопорушень.

З приводу рішення, ухваленого Конституційним Судом України 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, суд зазначає таке.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абз. 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Сала Романа Володимировича, Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 26 листопада 2019 року серії ЕАК №1794422, винесену інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Києві Салом Романом Володимировичем.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук