Справа № 534/1446/20
Суддя: Солоха О. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/1446/20

Провадження №2-а/534/65/20

12 жовтня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Солохи О.В.,

за участі секретаря судового засідання Гончар С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Кременчуцького відділу поліції ГУНП п Полтавській області рядового Кириченка Дмитра Васильовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2020 серії БАА № 316454 винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 2 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області рядовим поліціїКириченко Д.В. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.122 КУпАП.

Позов обґрунтовує тим, що згідно вказаної постанови 28.09.2020 приблизно о 17 год. 00 хв. по вулиці Молодіжній, 18 у м. Горішні Плавні Полтавської області, керуючи транспортним засобом позивач здійснив зупинку на місці длястоянки водія з обмеженими можливостями під дією знаку 5.38 «Місце для стоянки» з табличкою 7.17 «Інвалід», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що правила дорожнього руху він не порушував. Опис обставин, зазначений в оскаржуваній постанові, не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на законі. Окрім цього, позивач вказав що в постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування події, зокрема, на нагрудну камеру поліцейського, а також, не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що саме позивач був водієм транспортного засобу та здійснив зупинку в зоні дії заборонного знаку. Виходячи з вище наведеного позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, оскільки вказана постанова складена з порушенням вимог законодавства, просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити.

УхвалоюКомсомольського міського суду Полтавської області від 02.10.2020 відкритопровадження у справі та вирішенорозглянути справу в порядку спрощеногопозовногопровадження без викликусторін, про щоповідомленосторони.

Позивач про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ухвали про відкриття провадження.

Відповідач про день та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення тексту повістки, копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками на офіційну електрону адресу, однак правом надання відзиву на позов та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Третя особа про дату та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення тексту повістки, копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками на офіційну електрону адресу. Пояснень, щодо позову, в яких викладені аргументи, міркування на підтримку або заперечення проти позову - не надіслали.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а саме, те що він 28.09.2020 близько 16 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «SubaruForester», державний номерний знак НОМЕР_1 вул. Молодіжній, 18 у м. Горішні Плавні здійснив (зупинку) стоянку на місці для людей з обмеженими можливостями, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» та дорожньою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.У зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1 700 грн та складено постанову серії БАА №316454.

При відкритті провадження по справі в ухвалі суду було запропоновано відповідачу надати суду докази, на підставі яких була прийнята постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 316454 від 28.09.2020. Проте останнім у розумінні ст.72 КАС України жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2,3,5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.5 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.

За змістом п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання.

Відповідно до п. 8.4.е Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи: е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху, інформаційно - вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд погоджуються з доводами позивача з приводу того, що в оскаржуваній постанові не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», не маючи посвідчення особи з інвалідністю та не перевозивши осіб з інвалідністюз огляду на те, що в постанові серії БАА № 316454 власником транспортного засобу марки «SubaruForester», державний номерний знак НОМЕР_2 , вказано ОСОБА_2 . Інших будь-яких доказів, які б спростовували пояснення сторони позивача, в тому числі відео з місця з вчинення правопорушення, на якому було б зафіксовано, що позивач зупинив автомобіль у зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», відповідачем на адресу суду не скеровано.

Натомість суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, які належних і достатніх доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення не зібрали.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках суб`єкт владних повноважень не може покладатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Всупереч наведеної норми, відповідач нехтував своїм обов`язком щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення. На пропозицію суду (а.с.8) відповідачем доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП (пояснення позивача або свідків, відео- чи фотофіксації, тощо), відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом із тим, будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, матеріали справи не містять. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення суб`єкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 90, 139, 246, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову від 28вересня 2020 року серії БАА № 316454 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП- скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2747-15 - n12624 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальний строки щодо апеляційного оскарження судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Повне ім`я відповідача: Кириченко Дмитро Васильович поліцейський СРПП ВП №2 Кременчуцького відділу поліції ГУНП Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83, ).

Повне найменування третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Національної поліції в Полтавській області(36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83, ).

Суддя О.В. Солоха