Справа № 640/13520/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Київ № 640/13520/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якому просило:

1. визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що полягає у не перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» в частині включення до структури тарифу компенсації недоотриманої позивачем в 2014-2018 роках тарифної виручки;

2. зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг при перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу, передбачити в структурі тарифу для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» компенсації недоотриманої тарифної виручки в сумі 340 683 726, 72 грн. без ПДВ по складовим:

- «Вартість газу на технологічні та власні потреби» за 2018 рік - 251 637 888, 66 грн.

- «Витрати на оплату праці» та «Соціальні відрахування» - 16 449 950, 14 грн.

- «Інші матеріали», «Інші витрати», «Амортизаційні відрахування», «Витрати на встановлення будинкових лічильників» та «Прибуток» - 72 595 887, 92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що бездіяльність НКРЕКП з перегляду та встановлення економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу та внаслідок встановлення тарифів, які не покривають підприємству фактичних витрат, призвела до штучного нарощування дефіциту обігових коштів позивача. Більше того, зазначає, що вказана бездіяльність призвела до накопичення заборгованості перед постачальниками товарів (робіт, послуг); обмеження фiнансового ресурсу через вiдсутнiсть обiгових коштiв; вiдтоку висококвалiфiкованих спецiалiстiв, не готових виконувати свої трудовi обов`язки за заробiтну плату, встановлену на рiвнi 2016 року; дефiциту матерiально-технiчного ресурсу, необхiдного для забезпечення органiзацiї та безпечної експлуатацiї газорозподiльнї системи, що експлуатується АТ « Вiнницягаз».

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо бездіяльності НКРЕКП з перегляду та встановлення економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу для позивача, оскільки останні не відповідають фактичним обставинам. Відповідач зазначив, що при встановленні тарифів для позивача у зазначений період повністю враховані розміри нормативних витрат і виробничо-технологічних витрат, затверджених наказами Мінекономвугілля у відповідний період.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача передбачити в структурі тарифу для позивача компенсації недоотриманої тарифної виручки в сумі 340 683 726, 72 грн. без ПДВ по відповідним складовим зазначає, що така вимога є втручанням у дискреційні повноваження НКРЕКП, тому не може бути задоволена.

З огляду на вищевикладене просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» є господарським товариством основним видом діяльності якого є розподіл природного газу, яка здійснюється в межах території Вiнницької областi, а також територiї м. Гайворон Кiровоградської області де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації, на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ліцензії (згiдно постанови вiд 16.12.2010 №1872 (переоформленої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вiд 01.09.2015р. № 2248), та згiдно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017р. № 811).

Станом на момент звернення до суду діє постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.12.2016р. №2279 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 березня 2016 року № 421», згідно якої відповідно до пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Методики розрахунку тарифів на транспортування та постачання природного газу для підприємств з газопостачання та газифікації, затвердженої постановою НКРЕ від 04 вересня 2002 року №983, та Процедури встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженої постановою НКРЕ від 03 квітня 2013 року №369, внесено до постанови НКРЕКП від 24 березня 2016 року №421 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Вінницягаз» такі зміни: в абзаці другому пункту 1 цифри « 677,40» замінити цифрами « 685,10».

Позивач, вважаючи, що тарифна політика відповідача по відношенню до нього є дискримінаційною та такою, що не передбачає всіх необхідних компенсаційних витрат, включених до структури тарифу в попередніх періодах звернувся 07.03.2019р. до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг із заявою № 21005.2-Сл-2046-0319 про встановлення (перегляд) тарифу ПАТ «Вінницягаз» в якій просив розглянути таку заяву та додані до неї документи щодо перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу.

У зв`язку iз навнiстю питань, що потребують додаткового обґрунтування, НКРЕКП листом вiд 20.03.2019р. № 3043/16.3.2/7-19 надiслало до АТ «Вiнницягаз» запрошення на робочу зустрiч для обговорення поданих документiв.

25.03.2019р. було проведено робочу нараду з представниками АТ «Вiнницягаз» та надано зауваження до поданих документiв.

03.04.2019 позивачем було надано пояснення з питань, визначених у протоколi робочої наради.

Однак, листом відповідача від 03.04.2019р. № 3694/16/7-19 позивача повідомлено про те, що розгляд заяви зупиняється відповідно до абз. 5 п. 8.12 Тимчасової методики, з огляду на те, що наявні підстави для додаткового вивчення і доопрацювання питань, що виникли при опрацюванні структури тарифу АТ «Вiнницягаз».

Одночасно, НКРЕКП листом вiд 10.04.2019р. № 4017/16/7-19 запрошено уповноважених представників АТ «Вiнницягаз» 15.04.2019р. прибути до НКРЕКП на робочу зустрiч для розгляду питань щодо включення вiдповiдних витрат до iнших планованих операційних витрат.

15.04.2019р. з представниками АТ «Вiнницягаз» було проведено робочу параду, на якiй обговорено питання щодо включення вiдповiдних витрат до інших планованих операційних витрат, та надано вiдповiднi зауваження.

Окрім цього, АТ «Вiнницягаз» листом вiд 07.03.2019р. № 21005.2-Сл-2046-0319 надіслано на розгляд проект змiн до Плану розвитку газорозподільних систем на 2019 -2028 роки.

НКРЕКП листом вiд 27.03.2019р. № 3326/16.1.1/7-19 було запрошено прибути до НКРЕКП уповноважених представників АТ «Вiнницягаз» для проведення робочої наради з розгляду та аналізу проекту Плану розвитку газорозподільних систем на 2019-2028 роки.

З огляду на вказане була проведена робоча нарада за участю представників позивача щодо внесення змiн до плану розвитку газорозподiльної системи АТ «Вiнницягаз» на 2019-2028 роки, пiд час яких було надано зауваження до поданих документів.

Листом НКРЕКП вiд 03.05.2019р. 4943/16/7-19 АТ «Вінницягаз» проінформовано про зупинення розгляду заяви про встановлення (перегляд) тарифу на послуги розподілу природного газу та Плану розвитку газорозподільної системи АТ «Віннцягаз» на 2019-2028 роки згідно з положеннями абзацу п`ятого пункту 8.12 Тимчасової методики у зв`язку з необхідністю доопрацювання структури тарифу та Інвестиційної програми.,

Позивач вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність в частині не перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу, зокрема, щодо включення до структури тарифу компенсації недоотриманої позивачем в 2014-2018 роках тарифної виручки, звернувся до суду з позовом.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 9 Закону України "Про природні монополії", тарифи повинні бути економічно обґрунтованими і встановлюватись таким чином, щоб забезпечити ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат.

Встановлення тарифів на розподіл природного газу належить до повноважень НКРЕКП відповідно до пункту 7 частини третьої статті 4 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 № 2467-VІ, який діяв до 01.10.2015, частини третьої та частини шостої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329- VIII, який діє з 01.10.2015.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" у разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення тарифів повинні забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат, залучення необхідних інвестицій, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості.

Частиною шостою статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги з розподілу), повинні бути: 1) недискримінаційними; 2) прозорими; 3) встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленими з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб`єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.

Порядок та процедура встановлення тарифів регламентуються Порядком формування тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженим постановою НКРЕ від 28.07.2011 № 1384 (далі - Порядок № 1384), Методикою розрахунку тарифів на транспортування та постачання природного газу для підприємств 3 газопостачання та газифікації, затвердженою постановою НКРЕ від 04.09.2002 № 983 (далі - Методика № 983), Процедурою встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженою постановою НКРЕ від 03.04.2013 № 369, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.04.2013 за № 685/23217 (далі - Процедура № 369). Зокрема, вимога щодо встановлення НКРЕКП економічно обґрунтованого тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, який би забезпечував ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат виробництва, сплату всіх податків, обов`язкових платежів та бюджетних відрахувань відповідно до чинного законодавства України, а також отримання обґрунтованого рівня прибутку міститься - в пункті 2.1 Порядку 1384; в пунктах 1.5, 1.7, 4.1, розділу 5 Методики 983; в Процедурі 369.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 "Розрахунок тарифів" Методики № 983 основними аналітичними показниками при визначенні тарифів на послуги з транспортування і постачання природного газу є витрати підприємства і обсяги протранспортованого та поставленого споживачам природного газу.

Пунктом 4.2. вказаного розділу передбачено, що витрати підприємства на транспортування та постачання природного газу визначаються згідно з національним Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" та Методичним положенням по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг) за економічними елементами витрат на підприємствах з газопостачання та газифікації та їх структурних підрозділах.

Згідно пункту 2.5 Процедури № 369 суб`єкт господарювання при зверненні до НКРЕ за встановленням тарифу обґрунтовує кожну складову витрат з відповідного виду діяльності, пов`язаних з операційною діяльністю, фінансових витрат та прибутку.

Згідно пункту 4 розділу І Методики №236 розрахунок тарифу та документи і матеріали надаються суб`єктами господарювання з розподілу природного газу для розгляду до НКРЕКП відповідно до Процедури встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 03 квітня 2013 року № 369, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2013 року за № 685/23217.

За змістом пункту 4.1-4.2 р. IV Процедури № 369 перегляд рівня тарифу здійснюється як за ініціативою суб`єкта господарювання, так і НКРЕ за умови відповідного обґрунтування такого перегляду.

Суб`єкт господарювання має право звернутися до НКРЕ щодо перегляду рівня тарифу у разі: 4.2.1. Зміни обсягів надання послуг з відповідного виду ліцензованої діяльності (обсягів транспортування, розподілу, постачання, зберігання природного газу) у планованому періоді відносно врахованих при розрахунку тарифу більше ніж на 5%. 4.2.2. Зміни собівартості, передбаченої структурою тарифу, внаслідок підвищення цін на паливо, сировину, матеріали, послуги, зростання витрат на оплату праці у зв`язку зі зміною законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати відносно врахованих при розрахунку тарифу більше ніж на 5%.

Вимоги до оформлення та подання заяви, документів, що додаються до неї визначено р. ІІ Процедури № 369.

Порядок розгляду заяви визначено розділом ІІІ Процедури № 369, і він передбачає, зокрема, - перевірку їх структурним підрозділом НКРЕ, до компетенції якого належить формування цінової, тарифної та інвестиційної політики в нафтогазовому комплексі, щодо її відповідності вимогам цієї Процедури; повідомлення про їх нерозгляд та повернення у разі надання неповного пакета документів, визначеного пунктом 2.1 розділу ІІ цієї Процедури; розгляд заяви протягом 30 календарних днів з дня надходження до НКРЕ у разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 2.1 розділу ІІ цієї Процедури; звернення у разі потреби до заявника щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб`єктом господарювання до НКРЕ у визначений нею строк, підписані керівником та засвідчені печаткою суб`єкта господарювання; призупинення розгляду заяви на строк, необхідний для доопрацювання структури тарифу, якщо при розгляді структурними підрозділами НКРЕ виникають питання, що потребують додаткового вивчення і доопрацювання, про що НКРЕ письмово повідомляє суб`єкта господарювання; підготовку висновків згідно п. 3.2, 3.3 р. ІІІ Процедури № 369; включення питання встановлення тарифу на засідання НКРЕ.

Підставою для відмови у встановленні або перегляді тарифів може бути встановлення факту нецільового використання коштів, передбачених структурою встановленого тарифу, або фінансової неспроможності та економічної недоцільності здійснення відповідного виду ліцензованої діяльності суб`єктом господарювання, який має намір його провадити; надання до НКРЕ недостовірної інформації або необґрунтованості складових витрат, визначених розділом ІІ цієї Процедури.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.03.2019р. позивач скористався своїм право звернення до відповідача із заявою про встановлення економічно обґрунтованого тарифу на транспортування природного газу та надав пакет документів для перегляду тарифу.

Водночас, листом відповідача позивача повідомлено про те, що розгляд заяви зупиняється відповідно до абз. 5 п. 8.12 Тимчасової методики, з огляду на те, що наявні підстави для додаткового вивчення і доопрацювання питань, що виникли при опрацюванні структури тарифу АТ «Вiнницягаз».

Суд наголошує, що відповідно до пункту 8.12 Тимчасової методики № 389 у разі потреби НКРЕКП може звертатись до суб`єкта господарювання, що проводить або має намір проводити господарську діяльність з розподілу природного газу, щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб`єктом господарювання до НКРЕКП у визначений строк. Розгляд заяви зупиняється на строк, необхідний для доопрацювання структури тарифу або інвестиційної програми, якщо при розгляді виникають питання що потребують додаткового вивчення і доопрацювання, про що НКРЕКП письмово повідомляє заявника.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що зупинення розгляду заяви з причин наявності підстав для додаткового вивчення і доопрацювання питань, що виникли при опрацюванні структури тарифу, не може вважатись протиправною бездіяльністю відповідача, оскільки таке його право передбачено чинним законодавством України.

Більше того, положеннями статті 16 Закону № 1540 встановлено, що проекти рішень НКРЕКП з питань встановлення цін (тарифів), затвердження інвестиційних програм, якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів), затвердження інвестиційних програм надані НКРЕКП законом, підлягають відкритому обговоренню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що робота над заявою позивача проводилась сторонами в режимі робочих зустрічей.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що відповідач безпосередньо та без будь-яких об`єктивних причин не вживав передбачених законодавством заходів для розгляду заяви позивача, проте, вона не була розглянута по суті з прийняттям відповідного рішення про затвердження (перегляд) тарифу або відмову у встановленні (перегляді) тарифу, оскільки її розгляд був призупинений.

З огляду на вищевикладене, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що полягає у не перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» в частині включення до структури тарифу компенсації недоотриманої позивачем в 2014-2018 роках тарифної виручки, задоволенню не підлягає.

Одночасно, суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача при перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу, передбачити в структурі тарифу для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» компенсації недоотриманої тарифної виручки в сумі 340 683 726, 72 грн. без ПДВ по складовим: «Вартість газу на технологічні та власні потреби» за 2018 рік - 251 637 888, 66 грн.; «Витрати на оплату праці» та «Соціальні відрахування» - 16 449 950, 14 грн.; «Інші матеріали», «Інші витрати», «Амортизаційні відрахування», «Витрати на встановлення будинкових лічильників» та «Прибуток» - 72 595 887, 92 грн., також задоволенню не підлягає, оскільки така є похідною від попередньої позовної вимоги.

Водночас, суд наголошує, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, вирішення питання про зобов`язання передбачити в структурі тарифу компенсації недоотриманої тарифної виручки в сумі 340 683 726, 72 грн. без ПДВ по визначеним позивачем складовим, є необґрунтованим втручанням у дискреційній повноваження НКРЕКП.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 17.12.2019р. у справі № №826/6713/18, адміністративне провадження №К/9901/14153/19, К/9901/30609/19.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»» - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська