Справа № 826/16524/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови і стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю з позовом до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у якому просило суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №56147697 від 10.04.2018;

- стягнути з Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві на користь Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю грошові кошти в розмірі 44622,61грн. на відшкодування шкоди, заподіяною протиправною постановою.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані відсутністю у відповідача законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення, зокрема, з огляду на те, що 10 серпня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №56147697 від 10.04.2018. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу відповідно до змісту якої, апелянт посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин у справі, що мають значення для її вирішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зокрема, наголошує, що боржник повністю погодився з оскаржуваною постановою та сплатив повну суму виконавчого збору. Крім того, апелянт зазначає, що оскільки виконавчий документ було повернуто Господарському суду м. Києва з фактичним його виконанням та виконавчий збір не стягнуто, дії державного виконавця з винесення постанови про стягнення виконавчого збору є правомірними та такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на зазначене та враховуючи, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України ухвалила здійснити апеляційний розгляд даної справи у порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в провадженні Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження № 44998362 за наказом Господарського суду м.Києва № 910/9116/2013 від 18.02.2014 щодо примусового стягнення заборгованості в сумі 1869051,36 грн. з Фірми "Т.М.М."-ТОВ, відкрите на підставі постанови від 09 жовтня 2014 року (а.с. 4).

10 серпня 2015 року у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом, в рамках виконавчого провадження № 44998362, державним виконавцем органу ДВС Святошинського РУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.20).

10 квітня 2018 року державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУю у м. Києві було розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого документу: постанова № 44998362 виданий 23 жовтня 2014 року Святошинським РВ ДВС м. Київ ГТУю у м. Києві про стягнення виконавчого збору в сумі 44622,61 грн. з Фірми "Т.М.М" - ТОВ на користь стягувача - Святошинського РВ ДВС м.Київ ГТУю у м.Києві та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 56147697 (а.с 23).

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2018 року Фірмою "Т.М.М" - ТОВ було перераховано на користь стягувача Святошинського РВ ДВС м.Київ ГТУю у м.Києві виконавчий збір по ВП № 56147697, постанова № 44998362 від 23 жовтня 2014 року у розмірі 44662,61 грн. (а.с.24).

11 квітня 2018 року державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м.Київ ГТУю у м.Києві при примусовому виконанні постанови № 44998362 від 23 жовтня 2014 року було встановлено, що рішення виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом у зв`язку з чим прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 56147697 (а.с. 25).

Позивач, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 56147697 від 10 квітня 2018 року такою, що була прийнята за відсутності законних підстав для її прийняття, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем, 10.04.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору з порушенням строку визначеного ст. 40 Закону № 1404-VІІІ для винесення такої постанови.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для винесення оскаржуваної постанови та враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, вирішив визнати протиправною та скасувати постанову Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві про відкриття виконавчого провадження № 56147697 від 10.04.2018.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови від 10 квітня 2018 року).

Разом з тим, судова колегія зазначає, що станом на час відкриття виконавчого провадження № 44998362 та прийняття постанови від 23 жовтня 2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 44622,61 грн. відповідні правовідносини були врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами ч. ч. 3 та ч. 6 ст. 28 Закону № 606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Аналогічні правові норми визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затверджених Наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції чинній на момент прийняття постанови про стягнення виконавчого збору № 44998362 від 23 жовтня 2014 року, далі - Інструкція).

Так відповідно до приписів п. 3.7 вказаної Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

У свою чергу, як було встановлено судом 10 серпня 2015 року державним виконавцем органу ДВС Святошинського РУЮ було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 44998362 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" встановивши фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас, як вірно було вказано судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, відповідачем не було дотримано вимог ст. 28 № 606-XIV та п. 3.7.4. Інструкції щодо відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було прийнято оскаржувану постанову з порушенням встановленого законодавством строку для її прийняття.

Разом з тим, доводи апелянта про добровільну сплату боржником 11 квітня 2018 року виконавчого збору з примусового виконання виконавчого докумета у ВП № 44998362 не свідчить про дотрмання суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавства та відповідно правомірність прийнятого останнім рішення.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відповідно до приписів ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії а тому числі і щодо стягнення виконавчого збору.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи, наявні у справі докази та зазначені правові норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем не було дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження" та правові підстави для прийняття відповідачем 10 квітня 2018 року оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 56147697 були відсутні. При цьому, апелянтом не наведено жодних доводів на не надано жодних доказів на спростування відповідного висновку суду першої інстанції.

Відтак, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апелянта, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 313, 315-316, 321-322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.