Справа № 200/7942/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 р. Справа№200/7942/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №35 від 26.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії з 17.02.2020 року, зобов`язання повторно розглянути заяву №2200 від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи в ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Крепінська» з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року, в ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська» з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року, а також зарахувати до загального та спеціального стажу період роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року та період проходження військової служби з 01.12.1988 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.02.2020 року він звернувся до управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ст114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 26.02.2020 року №35 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, не зараховано до періоду роботи наступні періоди: з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року в ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Крепінська», з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року в ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська». Також, не зараховано до загального та спеціального стажу період роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року та період проходження військової служби зараховано лише з 15.12.1988 року. Вважає рішення №35 від 26.02.2020 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує його конституційні права на соціальний захист.

Ухвалою суду від 28.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач звернувся до управління із заявою №2200 від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26.02.2020 року управлінням прийнято рішення №35 про відмову у призначенні пенсії, оскільки позивачем не надано довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи в ДП «Антрацит» ВП «Шахта Крепінська», тому до стажу роботи за п.3 ст.114 Закону №1058 не зараховано період роботи з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року. Крім того, до загального та спеціального стажу не зараховано період роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року, оскільки печатка на звільненні не читається. Період проходження військової служби зараховано з 15.12.1988 року, оскільки у військовому квитку дата призову вказана іншими чорнилами. Отже, на момент звернення до управління позивач має загальний страховий стаж 24 роки 05 місяців 29 днів, стаж роботи за п.3 ст.114 Закону №1058 03 роки 09 місяців 24 дні, військова служба 01 рік 10 місяців 08 днів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянин України, відповідно до ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 17.02.2020 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №2200 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26.02.2020 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення №35 про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 28.01.2020 року ДП «Антрацит» (), яке є юридичною особою ВП «Шахта Крепінська» () та ВП «Шахта «Комсомольська» () перереєструвалось у м. Дружківка.

Заявником надано довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи в ДП «Антрацит» ВП «Шахта Комсомольська», отже до стажу роботи за п.3 ст.114 Закону №1058 зараховано період роботи на цьому підприємстві з 31.05.2010 року по 31.05.2014 року згідно відомостей по спец стажу, наявних в індивідуальних відомостях про застраховану особу, з урахуванням довідок від 04.02.2020 року та атестації робочих місць.

Заявником не надано довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи в ДП «Антрацит» ВП «Шахта Крепінська», тому до стажу роботи за п.3 ст.114 Закону №1058 згідно рішення не зараховано період роботи з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року.

До загального та спеціального стажу не зараховано період роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року, оскільки печатка на звільненні не читається.

Період проходження військової служби зараховано з 15.12.1988 року, оскільки у військовому квитку дата призову вказана іншими чорнилами.

На момент звернення до управління заявник має загальний страховий стаж 24 роки 05 місяців 29 днів, стаж роботи за п.3 ст.114 Закону №1058 03 роки 09 місяців 24 дні, військова служба 01 рік 10 місяців 08 днів (а.с.49-50).

Таким чином, спірним у даній справі є рішення пенсійного органу про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахти і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники вальцювального гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менш 20 років.

Згідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Розділ ІІ вказаного Порядку містить перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Пунктом 2.1 розд. II вказаного Порядку визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу;

3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення), або за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам, або у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1);

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи;

6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 не надано довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи, тому до стажу роботи за п.3 ст.114 Закону №1058 не зараховано період роботи з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Крепінська» та період роботи з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська».

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів роботи на підприємстві ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Крепінська» та ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська» наявні такі записи:

- 28.09.1992 року прийнятий на роботу прохідником підземним з повним робочим днем під землею (запис 9);

- 23.10.1993 року звільнений за власним бажанням (запис 10);

- 25.11.1996 року прийнятий на роботу прохідником підземним з повним робочим днем під землею (запис 13);

- за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (запис 14);

- 13.04.1997 року звільнений за власним бажанням (запис 15);

- 08.12.1997 року прийнятий на роботу прохідником підземним з повним робочим днем під землею (а.с.16);

- за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (запис 17);

- 08.12.2003 року переведено охоронцем на дільницю по охороні шахтної поверхні (запис 18);

- 14.01.2004 року переведено прохідником підземним з повним робочим днем під землею (запис 19);

- за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (запис 20,21);

- 11.09.2007 року переведено учнем гірника по ремонту гірничих виробків під землею з повним робочим днем під землею (запис 22);

- 07.12.2007 року переведено гірничим робітником по ремонту гірничих виробків підземним з повним робочим днем під землею (запис 23);

- 18.05.2010 року звільнено за власним бажанням (запис 24);

- 31.10.2010 року прийнятий прохідником з повним робочим днем під землею (запис 25);

- за результатами атестації робочих місць за умовамі праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 01.02.2007 року та 04.02.2013 року (запис 26);

- 25.04.2016 року звільнено за переводом (запис 27) (а.с.26 зворотній бік).

Судом встановлено та трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджено, що останній у спірні періоди працював на наступних посадах: «прохідник підземний», «учень гірника», «гірничий робітник», «охоронець на дільниці по охороні шахтної поверхні».

Суд зазначає, що вищезазначені професії, за якими позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року.

З огляду на викладене вище, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача у період з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта Крепінська» та у період з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська» підтверджується наявними записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу не зарахування періодів роботи з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта Крепінська» до пільгового стажу у зв`язку з не наданням позивачем пільгових довідок є безпідставним, оскільки позивачем була надана належним чином оформлена трудова книжка, у якій містяться записи про пільговий характер роботи позивача у спірний період.

Крім того, відповідно до розрахунку стажу форми РС-розр. (а.с.51), період роботи позивача з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська» не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, однак спірний період роботи на пільгових умовах підтверджується наявними записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , тому з урахуванням викладеного вище, з метою повного захисту прав позивача, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 період роботи з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська».

Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що органи, які призначають пенсію мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Враховуючи зазначені обставини, суд зазначає, що відповідач самостійно міг звернутися до підприємства з вимогою надати документи, необхідні для призначення пенсії, однак відповідачем не надано суду доказів що управлінням були вчинені дії стосовно отримання додаткових доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта Крепінська» та період роботи з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року у ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська», тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині не зарахування до загального та спеціального стажу періоду роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року, суд зазначає наступне.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо спірного періоду роботи на підприємстві ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Крепінська» наявні такі записи:

- 03.11.1993 року прийнято прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею (запис 11);

- 28.02.1994 року звільнено за власним бажанням (запис 12) (а.с.24 зворотній бік).

Спірний період роботи позивача з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року не зараховано до загального та спеціального стажу, оскільки печатка на звільненні не читається.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до загального та спеціального стажу позивача період роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині не зарахування періоду проходження військової служби з 01.12.1988 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що період проходження військової служби з 01.12.1988 року по 14.12.1988 року включно не зараховано до стажу, оскільки дата призову у військовому квитку НОМЕР_3 від 01.12.1988 року вказана іншими чорнилами.

Дійсно, з розрахунку стажу форми РС-розр. слідує, що до стажу позивача зараховано період строкової військової служби з 15.12.1988 року по 22.10.1990 року (а.с.51).

При цьому, як вже зазначалось судом вище основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-ХІІ).

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо спірного періоду наявні такі записи:

- з 01.12.1988 року по 25.10.1990 року служба у Радянській Армії (запис 1) (а.с.23).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу позивача періоду проходження військової служби з 01.12.1988 року по 14.12.1988 року включно, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до п.3 ст.114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його заявою, тому рішення відповідача від №35 від 26.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №35 від 26.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №2200 від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, які викладено у рішенні.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (13), тому судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №35 від 26.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії з 17.02.2020 року, зобов`язання повторно розглянути заяву №2200 від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи в ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Крепінська» з 28.09.1992 року по 23.10.1993 року, з 25.11.1996 року по 13.04.1997 року, з 08.12.1997 року по 18.05.2010 року, в ДП «Антрацит» ВП «Шахта «Комсомольська» з 01.06.2014 року по 25.04.2016 року, а також зарахувати до загального та спеціального стажу період роботи з 03.11.1993 року по 28.02.1994 року та період проходження військової служби з 01.12.1988 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №35 від 26.02.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №2200 від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13.10. 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая