Справа № 160/8711/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року Справа № 160/8711/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення,-
29.07.2020 р., до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1939/04-36-52-40-0464 від 22.05.2020 р.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_1 не погоджується з вказаним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ані на даний час, ані в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 право власності на будь-яке нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 зареєстровано не було. Отже, на думку позивача, при обчисленні бази оподаткування об`єкту житлової' нерухомості, контролюючим органом не було з`ясовано чи належало нерухоме майно на праві приватної власності позивачу, а саме, відсутні будь-які докази використання даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності. Таким чином, контролюючим органом не було дотримано вимог підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України при обчисленні бази оподаткування об`єкта житлової нерухомості, що належало позивачу на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 2019 рік.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8711/20 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 30.07.2020 р.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання, яке призначено на 26.08.2020 р. об 11:00 год.
26.08.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти вимог позову, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) знаходиться: нежитлове приміщення (гаражі і майстерні для електрокарів літ. АЗ) загальною площею 298,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі інформації з баз даних ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно громадянину ОСОБА_1 в ручному режимі сформовано податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 22.05.2020 р. №1939/04- 36-52-40-0464 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код платежу 18010301) за 2019 рік на суму 6225,52 грн., за нежитлове приміщення (гаражі і майстерні для електрокарів літ АЗ) розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 298,3 кв.м. Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважає, що під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення діяло у спосіб та в порядку, визначеному чинним законодавством України.
У судове засідання 26.08.2020 р. представник позивача не прибув, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:00 год. 09.09.2020 р.
08.09.2020 р. представником позивача подано клопотання про долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу.
Також, 08.09.2020 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач наполягає на тому, що у 2019 році він вже не був власником нерухомого майна, що відповідає відомостям, що містяться у Державному реєстрі прав.
У судове засідання 09.09.2020 р. представник відповідача не прибув, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:30 год. 21.09.2020 р.
У судове засідання 21.09.2020 р. представник позивача не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:10 год. 07.10.2020 р.
29.09.2020 р. до суду надійшли витребувані судом відомості.
У судове засідання 07.10.2020 р. представник позивача не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Враховуючи законодавчо визначені гарантії щодо розгляду справи належним судом у розумний строк, а також те, що суду надано достатньо часу для подання сторонами у справі доказів в обґрунтування та заперечення позову, вжито усі необхідні заходи щодо реалізації прав осіб на доступ до правосуддя і судовий захист, а також згоду позивача на розгляд справи без участі його представника, з урахуванням введених постановою КМУ 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CODIV-19» (зі змінами та доповненнями) карантинних заходів на всій території держави, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, тому можливо здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними в матеріалах справи доказами, право суду на яке передбачено ст.205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Податковий кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
У відповідності до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
22.05.2020 р. відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України відносно ОСОБА_1 , ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1939/04-36-52-40-0464 про нарахування йому податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на загальну суму 6225,52 грн. за 2019 рік.
Відповідно до наданого розрахунку до податкового повідомлення-рішення № 1939/04-36-52-40-0464 від 22.05.2020 року, об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення, загальною площею 298,87, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 261 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно з пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості у 2019 році податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.
Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Аналіз викладених норм свідчить про те, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, яке знаходиться у власності фізичних осіб.
Отже визначальним у спірних відносинах є належність спірного об`єкту оподаткування позивачу у період за який йому нараховано до сплати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
Згідно інформації, яка надійшла до суду, власниками нерухомого майна (будівлі та споруди) за адресою АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер в РПВН: 9571100), зокрема, є:
- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , розмір частки: 1, форма власності: приватна, підстава виникнення права власності: розпорядження Дніпропетровської міської ради №1398р від 06.12.2004 р., свідоцтво Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори №1-2065 від 28.09.2004 р.
Підстава формування витягу: заява з реєстраційним номером 31909152 від 21.12.2018 р. 10:37:57, заявник: ОСОБА_1 .
З викладеного вбачається, що на підставі власної заяви позивача, запис про об`єкт нерухомого майна, який належить йому на праві приватної власності, було внесено шляхом відкриття нового розділу (рішення про державну реєстрацію права власності 44759151 від 21.12.2018 р. 11:05:25 приватний нотаріус ДМНО Батова Л.Г.)
Викладене повністю відповідає Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, де міститься погашений запис про об`єкт нерухомого майна на підставі перенесення до Державного реєстр речових прав 21.12.2018 р., а саме: гаражі і майстерні для електрокатів літ.А3 за адресо: АДРЕСА_1 , загальна площа: 298,3 кв.м., реєстраційний номер в РПВН: 9571100 зареєстроване 17.01.2005 р. за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , форма власності: приватна, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого Восьмою Дніпропетровською нотаріальною конторою серії ВВМ №514508, реєстровий №1-2065 від 28.09.2004 р.
За таких обставин, доводи позивача про те, що у період за який йому було нараховано податок за ним не було зареєстроване будь-яке нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , як єдине обґрунтування позову, не знайшло свого правового підтвердження та спростовані повністю під час судового розгляду справи.
Суд звертає увагу, що позивач позивач ототожнює поняття «погашення запису» з «припиненням права власності», що не є вірним, оскільки погашення запису про об`єкт нерухомого майна в Реєтрі прав власності на нерухоме майно відбувається у зв`язку з відкриттям нового розділу на відповідний об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі прав на нерухоме майно (з 22.06.2018 р. згідно Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та, як було встановлено судом, відкритий роздій в Державному реєстрі прав на нерухоме майно містить активний запис про реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за позивачем.
Інформація про перехід права власності до іншої особи за період 2019 рік в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутня.
У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно прийнято відносно позивача податкове повідомлення-рішення, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2019 р. у сумі 6225,52 грн. Тому підстави для його скасування відсутні.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Приписами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин у сукупності, встановивши дійсні обставини справи у взаємозв`язку із системним аналізом положень чинного законодавства України, позовна заява задоволенню не підлягає.
З огляду на положення статті 139 КАС України розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова