Справа № 234/6/13- а
Суддя: Костюков Д. Г.
Дата ухвалення: 2013-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/6/13- а
Провадження № 2-а/234/33/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2013 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Костюкова Д.Г.

при секретарі Скоробогатовой М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника УПФУ у м.Краматорську Яресько К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.01.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зобов`язання провести перерахунок її пенсії відповідно до вимог чинного законодавства. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що є пенсіонером за віком та отримує пенсію. Після цього вона продовжувала працювати до 31.05.2011 року та робила відрахування згідно з пенсійним законодавством. 14.08.2008 року вона звернулася до УПФУ у м.Краматорську з заявою про перерахунок пенсії по трудовому стажу, як непрацюючому пенсіонеру. УПФУ у м.Краматорську перерахувало їй пенсію, однак трудовий стаж взяло не в подвійному розмірі, як то передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення». З 01.08.2008 року відповідач зробив їй перерахунок пенсії за її заявою, але потім самостійно знов зробив перерахунок 01.11.2008 року, при цьому зменшивши розмір її пенсії. Крім того, відповідач при розрахунку її пенсії зарахував стаж її роботи як «робота в реанімаційних відділеннях», але ця робота має зовсім інший характер та шкідливість, ніж її робота врача-патанатома. Просить зобов`язати УПФУ в м. Краматорську зробити перерахунок її пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням подвійного стажу роботи, а також стягнути з відповідача недовиплачені кошти з врахуванням індексу інфляції.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що вiдповiдно до ч.2 ст.24 Закону України №1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду вiдповiдно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персонiфiкованого обліку - на пiдставi документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Статтею 60 Закону України від 05.11.1991 року №1788-Xll «Про пенсійне забезпечення» передбачені пільги щодо обчислення стажу за роботу в деяких медичних закладах. Зокрема, робота в лепрозорних i протичумних закладах, у закладах (вiддiленнях) для лiкування осіб, заражених вірусом iмунодефiциту людини або хворих на СНIД, у патологоанатомічних i реанiмацiйних вiддiленнях лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмiрi. З 1 січня 2004 року (коли набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») періоди роботи в закладах, які вказані в ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» враховуються до страхового стажу лише в одинарному розмірі. Згідно з матеріалами пенсійної справи з 01.04.1979 по 31.05.2011 роки позивачка працювала на посаді врача-патанатома патанатомічного (патологоанатомічного) відділення. Згiдно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.04.1979 по 31.12.2003 року, до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зараховано позивачці на пільгових умовах у подвійному розмiрi. В програмному забезпеченні АСОПД/КОМТЕХ-при розрахунку стажу роботи в роздiлi «кратнiсть розрахунку, таблиця пільгових коефіцієнтів» є ознака «Робота в патологоанатомічних i реанімаційних вiддiленнях». При роздрукуванні розрахунку стажу поруч з пільговим періодом роботи у патологоанатомічному вiддiленнi встановлюється ознака «реанім.від.», так технічно передбачено програмним забезпеченням, яке надане iнформацiйно-обчислювальним центром Мінпраці України. Ознака «реанім.від.» на розрахунок пенсії в подвійному розмірі не впливає. Крім того, з 01.08.2008 року на підставі особистої заяви від 14.08.2008 р. позивачці було проведено перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи i заробітної плати. Заробітна плата була обчислена за періоди роботи з 01.01.1995 по 31.12.1999 р.р. та з 01.07.2000 по 31.07.2008 р.р. На момент проведення перерахунку пенсії показники щомісячної середньої заробітної плати у галузях економіки України за червень i липень 2008 року Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної полики i фiнансiв не були затверджені. Тому для розрахунку пенсій середній показник заробітної плати у галузях економіки України за червень i липень 2008 року дорівнював показнику за травень 2008 року -1563, 36 грн. Розмір пенсії після перерахунку склав 3114, 59 грн. Згідно ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі вiдсутностi на момент призначення пенсії даних про місячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередні мiсяцi для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомiсячна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату працiвникiв, зайнятих у галузях економіки України за місяць (мiсяцi), що передує зверненню. З 01.11.2008 року було проведено автоматизований перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням розрахункових показників заробітної плати у галузях економіки України за червень i липень 2008 року, при цьому iндивiдуальний коефiцiєнт заробітної плати зменшився, у зв`язку з чим розмір пенсії позивачки також зменшився і склав 3112,38 грн.

Проаналізувавши зібрані в справі докази суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до трудової книжки позивачка працювала: з 01.04.1979 р. на посаді врача-інтерна-патанатома; з 01.04.1980 р. на посаді врача-патанатома; з 03.05.1980 р. на посаді зав.паталогоанатомічним відділенням; з 07.04.1994 р. на посаді врача-патанатома; з 23.10.2004 р. на посаді в.о. зав. патанатомічним відділенням; з 02.01.2007 р. на посаді зав.патанатомічним відділенням; з 01.09.2008 р. на посаді врача-патанатома та 31.05.2011 р. звільнена на підставі ст. 38 КЗпП Уркаїни.

Відповідно до дослідженої довідки позивачці з 01.04.1979 р. по 31.12.2003 р. нараховувался стаж роботи у подвійному розмірі.

Згідно наданої заяви їй зроблено перерахунок пенсії з 01.08.2008 року по стажу та заробітній платі з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-4, який, відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом 2 преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.8 цього Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України „Про пенсійне забезпечення за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне утримання) з інших джерел.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року принцип забезпечення Пенсійного фонду без врахування персонального внеску, що діяв до 2004 року, замінено на страховий. Згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» замість трудового стажу при розрахунку пенсійної виплати ураховується страховий стаж.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто до 1 січня 2004 р., зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, а після цього на підставах, визначених цим Законом.

До страхового стажу для призначення пенсій зараховуються лише ті періоди роботи на підприємствах, протягом яких були сплачені до Пенсійного фонду України щомісяця страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому за періоди роботи після 1 січня 2004 року законодавством не встановлено пільг щодо обчислення страхового стажу, а тому періоди роботи після 1 січня 2004 року зараховуються до страхового стажу лише в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених самим Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відповідач обгрунтовано зарахував у подвійному розмірі стаж роботи позивачки з 01.04.1979 р. по 31.03.1980 р., а період роботи з 1 січня 2004 року до 31.05.2011 року на загальних підставах, тобто в одинарному розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, згідно з положеннями ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції 09.07.2003 року у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

Як вбачається з дослідженої пенсійної справи ОСОБА_1 з 01.08.2008 року їй був зроблений перерахунок пенсії в ході чого при розрахунках за червень-липень 2008 року був взятий показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, за травень 2008 рік, після чого 01.11.2008 року знов був проведений перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням показників середньої заробітної плати у галузях економіки за червень та липень 2008 року. Таким чином, зазначені дії відповідача повністю відповідають вимогам ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача відобразити у пенсійній справі, що позивачка працювала не у реанімаційному, а у патанатомічному відділенні також задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до дослідженої у судовому засіданні пенсійної справи позивачки її посада та місце роботи визначені відповідачем вірно. Відображення у довідці її міста роботи як «реанім.від» є умовною позначкою програмного забезпечення та на правильність розрахунку її трудового стажу ніяк не впливає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при нарахуванні та виплаті пенсійного забезпечення позивачці Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську діяло на законних підставах з урахуванням вимог Конституції України та інших норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 4-15, 159-163, 185-186 КАС України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі. Апеляційна скарга подається Донецькому апеляційному адміністративному суду через Краматорський міський суд.

Суддя Д. Г. Костюков