Справа № 2040/6575/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2020 р.Справа № 2040/6575/18
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Сіренко О.І., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Подобайло З.Г. та суддів Григорова А.М., Бартош Н.С. по справі 2040/6575/18

за позовом ОСОБА_1

до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни треті особи Інженер-землевпорядник Рибянець Андрій Сергійович , Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІК" , Південноміська рада Харківського району Харківської області , Головне управління Держгеокадастру у Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року відмовлено в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни треті особи Інженер-землевпорядник Рибянець Андрій Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІК", Південноміська рада Харківського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення .

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

01 червня 2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 2040/6575/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни треті особи Інженер-землевпорядник Рибянець Андрій Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІК", Південноміська рада Харківського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення.

08.10.2020 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Подобайло З.Г. та суддів Григорова А.М., Бартош Н.С., з огляду про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності суддів та їх зацікавленості у розгляді справи.

09 жовтня 2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду визнано заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Подобайло З.Г. та суддів Григорова А.М., Бартош Н.С. у адміністративній справі №2040/6575/18 необґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленою ч. 1 ст. 31 КАС України.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями, головуючим суддею для вирішення питання про відвід, визначено суддю Сіренко О.І.

Згідно з ч.8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 40 КАС України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Матеріали справи та заяву про відвід суддею Сіренко О.І. отримано 09.10.2020 року.

Перевіривши доводи заяви про відвід колегії суддів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ця норма узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява № 21722/11).

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Так, ч. 4 ст. 9 КАС України визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, виконання судом обов`язку повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставин у справі, не може бути підставою для відводу.

Таким чином, аргументи, якими позивач мотивує свою заяву про відвід колегії суддів не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Отже, наведені позивачем у заяві про відвід колегії суддів обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки заява позивача містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, що не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається та не надано.

Таким чином, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим, а тому заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Подобайло З.Г. та суддям Григорову А.М., Бартош Н.С. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі:головуючого судді Подобайло З.Г. та суддів Григорова А.М., Бартош Н.С. в адміністративній справі № 2040/6575/18 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сіренко О.І.