Справа № 200/8227/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 р. Справа№200/8227/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 )

до Управління виконавчого дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5)

про визнання протиправними дії, стягнення суми заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчого дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії відповідача по невиплату по щомісячним страховим виплатам за період з 1 травня 2014 року по 1 грудня 2019 року, стягнення з відповідача суми заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 1 травня 2014 року по 1 грудня 2019 року.

Ухвалою від 7 вересня 2020 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, зокрема, надання (надіслання) суду оригіналу документу про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

10 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій виконав вимоги ухвали суду від 7 вересня 2020 року, чим усунув її недоліки.

10 вересня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/8227/20-а за правилами спрощеного позовного провадження, задовольнив клопотання позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду, задовольнив клопотання позивач про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчені копії, а саме витяг з особової справи позивача відповідно спірних правовідносин, зокрема, рішення про припинення щомісячних страхових виплат за період з 1 травня 2014 року по 1 грудня 2019 року, довідку про заборгованість по невиплаченим щомісячним страховим виплатам за період з 1 травня 2014 року по 1 грудня 2019 року, а також всі інші докази, які стали підставою для вчинення відповідачем спірних дій.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач безпідставно не виплачував йому страхові внески у період з 1 травня 2014 року по 1 грудня 2019 року.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України щодо соціального забезпечення внутрішньо переміщених осіб. Крім того, зазначає, що перебуваючи на обліку в Костянтинівському міському відділенні управління Фонду соціального страхування України в Донецькій області, позивач отримував з 23 грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року. З 1 січня 2016 року страхові виплати було припинено у зв`язку із закінченням дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Звертає увагу суду на той факт, що позивач, не отримуючи страхові виплати з 1 січня 2016 року по 30 листопада 2019 року, із заявою та відповідними документами для відновлення таких виплат не звертався. Після звернення позивача із відповідною заявою у грудні 2019 року, на підставі постанови від 24 січня 2020 року, страхові виплати позивачу були відновлені.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , що виданий 19 липня 1965 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 17 грудня 2019 року № 1425-. Відповідно до довідки серії 10 ААА № 120646 позивачу встановлено 3 групу інвалідності.

Як встановлено судом на підставі наданих відповідачем матеріалів страхової справи позивача, позивач, як потерпілий на виробництві, у період з 12 лютого 2003 року перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області.

З 23 грудня 2014 року, на підставі особистої заяви, позивач як внутрішньо переміщена особа, перебуває на обліку у Костянтинівському відділенні Фонду.

Постановою Костянтинівського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 29 грудня 2014 року № 0534/73819/30767/19 продовжену позивачу раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 3 364 грн. 32 коп.

Постановою Костянтинівського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 січня 2015 року № 05343819/73819/20 призначено позивачу перераховану страхову виплату з 1 березня 2014 року (коригуючу), якою вирішено, на підставі перерахунку з 1 березня 2014 року) відкореговану виплату провадити з 1 березня 2014 року по 30 листопада 2014 року (включно).

Постановою Костянтинівського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 січня 2015 року № 05343819/73819/21 продовжену позивачу раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 3 630 грн. 10 коп. Вирішено відкореговану виплату провадити з 1 грудня 2014 року по 22 червня 2015 року включно. Підстава для проведення коригування перерахунок з 1 березня 2014 року.

17 березня 2015 року позивач звернувся до відділення ФССНВВ і ПЗ у м. Костянтинівці Донецької області, в якій просив продовжити раніше призначену йому страхову виплату на період з 23 грудня 2014 року по 21 червня 2015 року.

Постановою Костянтинівського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 22 травня 2015 року № 05343819/73819/22 призначено позивачу раніше призначену страхову виплату в розмірі: за березень 2014 року 265 грн. 78 коп., за квітень 2014 року 265 грн. 78 коп., за травень 2014 року 265 грн. 78 коп., за червень 2014 року 265 грн. 78 коп., за липень 2014 року 265 грн. 78 коп., за серпень 2014 року - 265 грн. 78 коп., за вересень 2014 року - 265 грн. 78 коп., за жовтень 2014 року - 265 грн. 78 коп., за листопад 2014 року - 265 грн. 78 коп., за грудень 2014 року - 265 грн. 78 коп., за червень 2014 року 3 364 грн. 32 коп., за липень 2014 року 3 364 грн. 32 коп., за серпень 2014 року 3 364 грн. 32 коп., за вересень 2014 року 3 364 грн. 32 коп., за жовтень 2014 року 3 364 грн. 32 коп., за листопад 2014 року 3 364 грн. 32 коп., за січень 2015 року 3 630 грн. 10 коп. Постанова прийнята на підставі довідки про суми страхових виплат № 0512.

Постановою Костянтинівського відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 23 червня 2015 року № 05343819/73819/23 продовжену позивачу раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 3 630 грн. 10 коп.

З 1 січня 2016 року позивачу було припинено страхові виплати і зв`язку із закінченням строку дії довідки ВПО на підставі постанови Костянтинівського міського відділення УВД ФСС України в Донецькій області від 3 січня 2016 року № 05343819/25.

17 грудня 2019 року позивач звернувся із заявою до Костянтинівського міського відділення УВД ФСС України в Донецькій області про продовження раніше призначених йому сум страхових виплат з 1 грудня 2019 року.

23 грудня 2019 року позивач звернувся до Костянтинівського міського відділення УВД ФСС України в Донецькій області із заявою про виплату йому раніше призначеної страхової виплати за грудень 2014 року.

На підставі постанови Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції в Донецькій області Фонду соціального страхування України від 24 січня 2020 року № 0525/73819/73819/27, позивачу були поновлені виплати у розмірі 6 541 грн. 74 коп.

Листом від 23 вересня 2020 року № 25.01-03.2/2708 Краматорське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, у відповідь на запит Костянтинівського міського відділення, повідомило про те, що позивач з грудня 2014 року по грудень 2015 року та з грудня 2019 року по серпень 2020 року отримував страхові виплати у Костянтинівському міському відділенні.

Крім того, з листа відповідача від 24 липня 2020 року № С-01-04/19-247 вбачається, що суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабміном. На сьогоднішній день вказаний порядок відсутній. Також в листі, поряд з іншим, зазначено, що позивач отримував страхові виплати з 1 грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року, а також у травні 2015 року позивачу виплачено заборгованість за період з 1 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року.

На підставі відомостей про нараховані та виплачені страхові виплати відповідно до програмного забезпечення «Реєстр потерпілих» стосовно позивача вбачається, що з 1 січня 2016 року по 30 листопада 2019 року страхові виплати позивачу не нараховувались та не виплачувались.

Крім цього, в матеріалах справи наявна довідка «Про доходи» стосовно позивача, відповідно до якої страхові виплати позивачу у період з 1 червня 2014 року по грудень 2015 року є виплаченими.

Отже, матеріалами справи підтверджене відсутність нарахування та виплати позивачу за період з 1 січня 2016 року по 1 грудня 2019 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Припинення страхових виплат і надання соціальних послуг встановлено нормами частини 1 статті 46 зазначеного Закону, у якому передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

В силу вимог статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до норм статті 7 зазначеного Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Факт внутрішнього переміщення, згідно положень статті 4 Закону № 1706-VII підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до норм статті 12 Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Разом з цим, суд зауважує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право громадянина на призначення пенсії не може бути пов`язано з такою умовою, як постійне місце проживання або реєстрація місця проживання, а держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того де проживає особа, пенсія якій призначена.

Дійсно, з аналізу норм статті 46 Закону № 1105-XIV вбачається, що визначені законодавством підстави припинення виплат не є вичерпними. Проте, суд зауважує, що зі змісту наведеної норми законодавства вбачається, що «інші випадки» для припинення виплати страхових внесків повинні також бути передбачені саме законом.

Ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, суд зауважує, що підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач не може посилатися на відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум страхових виплат, оскільки порядок та умови отримання таких виплат регулюються виключно Законом, а відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Фонду соціального страхування здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Також, вирішуючи питання щодо обрання ефективного захисту порушеного права, суд зауважує, що відповідач не здійснюючи виплату наявної заборгованості без законодавчо встановлених підстав, припустився протиправної бездіяльності, а не здійснив протиправні дії.

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки за вищенаведеними довідками, листами, наданими відповідачем, підтверджується нарахування та виплата страхових виплат позивачу у період з 1 травня 2014 року по 1 січня 2016 року, та дані обставини не спростовані позивачем.

Крім того, позивач просив суд зобов`язати відповідача виплатити зазначену заборгованість, проте з матеріалів справи не було встановлено, що відповідачем за період з 1 січня 2016 року по 1 грудня 2019 року суми страхових виплат не нараховувались, тому, суд також вважає, в цій частині вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість.

Також суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи було встановлено припинення страхових виплат позивачу на підставі постанови Костянтинівського міського відділення УВД ФСС України в Донецькій області від 3 січня 2016 року № 05343819/25, а тому суд вважає за необхідне, з метою повного поновлення порушеного права позивача, вийти за межі позовних вимог в цій частині та скасувати зазначену постанову відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 9 вересня 2020 року, який стягується з відповідача відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ) до Управління виконавчого дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання протиправними дії, стягнення суми заборгованості задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) щодо не нарахування та невиплати страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ) за період з 1 січня 2016 року по 1 грудня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (Костянтинівське відділення) від 3 січня 2016 року № 05343819/25, якою припинено страхові виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ) з 1 січня 2016 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) нарахувати страхові виплати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ) заборгованість зі сплати страхових виплат за період з 1 січня 2016 року по 1 грудня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) судовий збір у розмірі 700 (сімсот гривень) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 12 жовтня 2020 року. Повне судове рішення складено 12 жовтня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар