Справа № 580/571/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року справа № 580/571/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання Попельнуха Ю.І.,

за участю представників:

позивача Бердника В.В.,

відповідача Чернявського А.Л.,

третьої особи не з`явився,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства Дніпробуд-Центр до виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради, про встановлення відсутності компетенції, визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Приватне підприємство Дніпробуд-Центр (далі ПП Дніпробуд-Центр, позивач) подало позов до виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі виконавчий комітет, відповідач), в якому просить:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) виконавчого комітету Черкаської міської ради на прийняття рішень щодо скасування наказу департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про затвердження, а чи відмови у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13 листопада 2019 року № 1330 Про скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування від 04 листопада 2019 року № 420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13 листопада 2019 року № 1330 Про скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування від 04 листопада 2019 року № 420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради як акта виконавчого органу міської ради, у відповідності до пункту 15 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, належить до виключної компетенції міської ради, згідно процедури, визначеної частинами 1-3 статті 59 закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Позивач наголошує, що єдиною законною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, згідно абзацу 2 частини 5 статті 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та пункту 2.9 розділу ІІ Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Натомість, оскаржуване рішення не містить належних та допустимих доказів у підтвердження невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням містобудівної документації.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 позовну заяву приватного підприємства Дніпробуд-Центр залишено без руху та встановлено строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки, вказані в даній ухвалі.

25 лютого 2020 року представник позивача подав до суд заяву на виконання вимог ухвали судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2020.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 23.03.2020.

19 березня 2020 року представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату.

20 березня 2020 року представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13.11.2019 № 1330 Про скасування наказу департаменту архітектури та містобудування від 04.11.2019 № 420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та вул. Можайського було скасовано вищезазначений наказ про видання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова та вул. Можайського, оскільки згідно з генеральним планом забудови міста, затвердженим рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011 № 3-5056, земельна ділянка біля перехрестя вул. Лісова та вул. Можайського, на якій планується будівництво, потрапляє в межі резервної території під житлову забудову.

Відповідно до плану зонування територія міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 № 2-513, переліку дозволених та допустимих видів забудови та використання земельних ділянок в межах територіальних зон вищезазначена земельна ділянка потрапляє в межі перспективної забудови блокованої малоповерхової житлової забудови Ж-2п.

В проекті містобудівної документації Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (актуалізація), який внесено на розгляд сесії Черкаської міської ради, земельна ділянка біля перехрестя вул. Лісова та вул. Можайського відноситься до території парків та скверів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року відкладено підготовче засідання на 09.04.2020.

26 березня 2020 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради у спірних правовідносинах діє як самостійний виконавчий орган місцевого самоврядування, виконуючи покладено на нього повноваження. Відтак, накази директора департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради є самостійними та обов`язковими до виконання актами виконавчого органу міської ради поряд з рішенням виконавчого комітету міської ради, якщо такі прийняті в межах визначених повноважень.

06 квітня 2020 року представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 52 Закону України Про місцеве самоврядування виконавчий комітет міської ради має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

07 квітня 2020 року представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року відкладено підготовче засідання та зазначено, що про дату та час проведення підготовчого засідання сторін буде повідомлено додаткового повістками, після скасування заходів запобігання розповсюдження коронавірусу в Україні.

20 липня 2020 року представник позивача подав до суду клопотання про продовження розгляду справи.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року призначено підготовче засідання на 10.08.2020.

10 серпня 2020 року представник відповідача подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи копій документів.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання до 20.08.2020.

20 серпня 2020 року представник відповідача подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи копій документів.

Ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 580/571/20 на тридцять днів, залучено до участі у справі Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, а усною ухвалою, занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання до 03.09.2020.

28 серпня 2020 року представник відповідача подав до суду заяву про надання копії відзиву та копії заперечень на відповідь на відзив.

03 вересня 2020 року представник відповідача подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копій документів, що посвідчують повноваження представників.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.09.2020.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву у розгляді справи по суті до 21.09.2020.

Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву у розгляді справи по суті до 28.09.2020.

У судовому засіданні 28 вересня 2020 року представник позивача просив адміністративний позов задовольнити повністю, а представник відповідача відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у справі № 2340/3945/18 за позовом ПП Дніпробуд-Центр до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19 грудня 2017 року № 1314 Про відмову в затвердженні ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського м. Черкаси та зобов`язано департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради прийняти наказ про видачу або мотивовану відмову у видачі містобудівних умов і обмежень забудови вказаної земельної ділянки.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2019 року вищезазначене рішення залишене без змін.

4 листопада 2019 року департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради видав наказ № 420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського.

13 листопада 2019 року виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення № 1330 Про скасування наказу департаменту архітектури та містобудування від 4 листопада 2019 року №420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, підставою його прийняття є посилання на пункт 3 частини 2 статті 52 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009. Будь-яких інших підстав для скасування наказу відповідачем не зазначено.

Вважаючи таке рішення Черкаської міської ради протиправним позивач звернувся до суду за захистом свої прав, свобод та інтересів.

Під час розгляду спору по суті суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Закону України № 3038-VI Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон № 3038-VI) забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (частини перша, п`ята зазначеної статті).

Основними складовими вихідних даних, у розумінні частини першої статті 29 Закону № 3038-VI є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією (пункт 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI).

За змістом частин другої, третьої статті 29 Закону № 3038-VI фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Наведеним законодавчим приписам кореспондує частина четверта статті 33 Закону № 3038-VI, якою встановлено, що розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території здійснюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною державною адміністрацією відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов та обмежень або видачі будівельного паспорта відповідно до містобудівної документації у порядку, передбаченому цим Законом.

Органи, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, визначені статтею 6 Закону № 3038-VI, частинами першою, другою якої встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України від 20.05.1999 № 687-XIV Про архітектурну діяльність (далі - Закон № 687-XIV). Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (частина третя цієї ж статті).

У свою чергу, за змістом статті 13 Закону № 687-XIV, до якої відсилає статті 6 Закону № 3038-VI, до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, в тому числі, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон № 280/97-ВР).

Обсяг повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва встановлює стаття 31 Закону № 280/97-ВР, підпунктом 9 пункту а частини першої якої закріплено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження - надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

У той же час, підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а також для їх скасування встановлюють частини четверта, восьма статті 29 Закону № 3038-VI.

Зокрема, підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (частина четверта статті 29 Закону № 3038-VI).

Відповідно до частини восьмою статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

При цьому вказаною вище нормою визначено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом (частина восьма статті 29 Закону № 3038-VI).

Таким чином, наведений у статті 29 Закону № 3038-VI перелік підстав для скасування містобудівних умов та обмежень є вичерпним і остаточним, розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, згідно з положеннями частини першої статті 41-1 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Частинами другою-четвертою статті 41-1 Закону № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (далі - Порядок № 698).

Відповідно до пункту 2 Порядку №698 нагляд здійснюється ДАБІ через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Комплексний аналіз наведених правових норм законодавства дає підстави для висновку, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, наявність або відсутність підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, перелік яких є вичерпним, встановлюється на стадії їх надання або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю.

Скасування ж рішень об`єктів нагляду з підстав їх незаконності, є крайнім заходом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, належить до повноважень головних інспекторів будівельного нагляду ДАБІ України, до того ж, наявність таких порушень встановлюється за результатами проведення перевірок у визначеному законом порядку, які, як з`ясовано судом під час розгляду цієї справи, не проводились.

Суд встановив, що на підставі заяви позивача та на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 2340/3945/18 Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради прийнято наказ від 04.11.2019 № 420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та вул. Можайського, однак вищевказаний наказ скасований рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13.11.2019 № 1330, зокрема, статті 52 Закону № 280/97-ВР, який встановлює компетенцію, зокрема виконавчих комітетів міських рад змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Водночас, частиною десятою цієї ж статті Закону № 280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Однак, у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону № 280/97-ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, у Рішенні № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Таким чином, в контексті даних правовідносин, суд зазначає, що містобудівні умови та обмеження можуть бути скасовані у зв`язку з їх невідповідністю містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, проте таке скасування може бути наслідком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду.

Вищевказана правова позиція підтверджена постановою Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 807/736/18.

Отже, відповідачем не доведено наявності у нього повноважень і передбачених законом правових підстав для прийняття спірного рішення, а відтак не дотримано принципу належного врядування, тому суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету є обґрунтованими.

Щодо позовної вимоги про встановлення відсутності компетенції (повноважень) виконавчого комітету Черкаської міської ради на прийняття рішення щодо скасування наказу департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про затвердження, а чи відмову у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, суд зазначає таке.

Спори визначені у пункті третьому частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб`єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.

Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір.

Завданням суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства є розв`язання законодавчої колізії, а також, усунення наслідків дублювання повноважень.

При цьому, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень, відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Враховуючи викладене, вимога приватного підприємства Дніпробуд-Центр про встановлення відсутності компетенції (повноважень) виконавчого комітету Черкаської міської ради на прийняття рішення щодо скасування наказу департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про затвердження, а чи відмову у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, не може бути задоволена, оскільки спір щодо відсутності компетенції (повноважень) допускається виключно між суб`єктами владних повноважень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 05 липня 2019 року у адміністративній справі № 802/833/17-а.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими частково, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги приватного підприємства Дніпробуд-Центр підлягають часткову задоволенню, то всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Крім того, позивачем у позовній заяві заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, з огляду на подачу позивачем відповідної заяви, докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, можуть бути подані позивачем до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13 листопада 2019 року № 1330 Про скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування від 04 листопада 2019 року № 420 Про затвердження ПП Дніпробуд-Центр містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки біля перехрестя вул. Лісова просіка та Можайського.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь приватного підприємства Дніпробуд-Центр судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач приватне підприємство Дніпробуд-Центр (19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Гоголя, 33, );

2) відповідач виконавчий комітет Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, );

3) третя особа Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 08.10.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк