Справа № 160/10433/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
01.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви про призначення пенсії від 27.05.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального та пільгового стажу роботи місяць служби за три, час проходження військової служби в особливий період, а саме, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 29.08.2014 року по 23.11.2014 року, з 09.12.2014 року по 13.01.2015 року, з 16.02.2015 року по 07.07.2015 року, з 13.07.2015 року по 15.09.2015 року у стаж роботи за провідною професією підземного гірника очисного вибою з урахуванням роз`яснень Міністерства соціальної політики від 20.01.1992 року № 8;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку №1035/44/7 від 10.01.2020 року про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески для обчислення розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви про призначення пенсії від 27.05.2020 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2020 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак листом від 05.06.2020 року позивачу повідомили рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Крім того, відповідачем було зазначено про неточності в наданих довідках та відсутність скан - копії сторінок трудової книжки.
За поясненням позивача, усунувши недоліки, вказані відповідачем, позивач отримав повторну відмову в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Зокрема, позивач зазначає, що служба в період мобілізації з 01.08.2014 року по 01.10.2015 року зарахована до загального та пільгового стажу відповідно до ст. 114 Закону. Відповідно періоди безпосередньої участі в АТО з 29.08.2014 року по 23.11.2014 року, з 09.12.2014 року по 13.01.2015 року, з 16.02.2015 року по 07.07.2015 року, з 13.07.2015 року по 15.09.2015 року не зараховано відповідачем по пільговому стажу на пільгових умовах один місяць служби за три, відповідно до наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та зазначає, що має достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду від 07.09.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов таких висновків.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, а саме, з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 29.01.2002 року вбачається, що позивач працював:
- з 01.09.1198 року по 10.01.2002 року навчання в ПТУ № 41 м. Тернівка за професією «електрослюсар» (03 роки 04 місяці 03 дні, зараховується до пільгового стажу за непровідною професією).
Надалі позивач працював на шахті «Тернівська`ДТЕК «Павлоградвугілля», а саме:
- з 28.01.2002 року по 28.04.2002 року електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті (00 років 03 місяці 01 день, робота на непровідній професії);
- 16.05.2002 року 02.10.2003 року служба в (01 рік 04 місяці 16 днів, зараховується до пільгового стажу за непровідною професією);
- 01.12.2003 року 09.05.2006 року електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті (02 роки 05 місяців 09 днів, робота на непровідній професії)
- з 10.05.2006 року по 26.07.2006 року направлений на курси з відривом від роботи за професією «гірник очисного забою»;
- з 27.07.2006 року по 01.08.2006 року електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті (00 років 00 місяців 05 днів, робота за непровідною професією);
- 02.08.2006 року 20.07.2016 року гірник очисного забою з повним робочим днем в шахті (09 років 11 місяців 19 днів, робота на провідній професії);
ДТЕК «Павлоградвугілля» «ШУ Павлоградське»:
- 01.11.2016 року по теперішній час (27.05.2020 року дата звернення позивача з заявою про призначення пенсії) гірник очисного забою з повним робочим днем під землею на дільниці з видобутку вугілля № 6 ( 03 роки 08 місяців 01 день, робота за провідною професією).
Крім цього, судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 10.07.2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи.
Так, згідно військового квитка серії НОМЕР_4 від 07.08.2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи, у період з 31.07.2014 року по 01.10.2015 року проходив військову служби на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 року «Про оголошення часткової мобілізації».
Також відповідно до військового квитка та довідки № 7/19 від 24.03.2017 року, виданої Павлоградським об`єднаним міським військовим комісаріатом Дніпропетровської області, копія якої наявна в матеріалах справи, позивач брав безпосередню участь у бойових діях в зоні АТО в період:
З 29.08.2014 року по 23.11.2014 року; з 09.12.2014 року по 13.01.2015 року; з 16.02.2015 року по 07.07.2015 року; з 13.07.2015 року по 15.09.2015 року.
Судом встановлено, що позивач 27.05.2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З матеріалів справи вбачається, що позивач 02.07.2020 повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Зазначено, що пільговий стаж за ст. 114 Закону з урахуванням кратності складає 24 роки 03 місяці 16 днів, що не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах. Тому, позивачеві відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.
Тому, вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Згідно абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
У свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.
Вказана правова позиція узгоджуються з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач проходив військову службу при частковій мобілізації з 31.07.2014 року по 01.10.2015 року, що підтверджується копією військового квитка, яка наявна в матеріалах справи, а отже, зазначений період повинен зараховуватись до страхового та пільгового стажу позивача.
При цьому, періоди участі в антитерористичній операції з 29.08.2014 року по 23.11.2014 року, з 09.12.2014 року по 13.01.2015 року, з 16.02.2015 року по 07.07.2015 року, з 13.07.2015 року по 15.09.2015 року мають зарахуватись до спеціального пільгового стажу із розрахунку місяць служби за три.
Відповідачем, вказані періоди не зараховані до страхового та пільгового стажу позивача і до спеціального пільгового стажу із розрахунку місяць служби за три, що свідчить про порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вимог наведених норм законодавства.
Твердження відповідача щодо того, що підземні умови не є провідними професіями та позивач не виконував роботи в особливо шкідливих умовах, на думку суду, є помилковими з огляду на наступне.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Згідно вступної частини Закону України «Про пенсійне забезпечення», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005 року.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 року внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Аналогічні положення статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» міститься в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку, може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці роботи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що період проходження військової служби під час мобілізації, який був врахований до пільгового стажу роботи позивача на провідних професіях, дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 та має бути зарахований як один місяць служби за три під час проходження військової служби в особливий період в кратному обчисленні.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що пільговий стаж позивача складає: 07 років 05 місяців 04 дні робота на не провідних посадах, зараховується до пільгового стажу без кратності; 13 років 07 місяців 20 днів робота за провідною професією, зараховується до пільгового стажу з урахуванням кратності. Оскільки з кратного періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції 00 років 10 місяців 24 дні вже зараховані в одинарному розмірі в період мобілізації, тому для кратного обчислення зараховується 01 рік 08 місяців 00 днів.
Отже, стаж роботи за провідною професією: 13 років 07 місяців 20 днів + 01 рік 08 місяців 00 днів = 15 років 02 місяці 20 днів, що в кратності відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 складає 18 років 11 місяців 20 днів.
Таким чином, повний пільговий стаж складає 07 років 05 місяців 04 дні + 18 років 11 місяців 20 днів = 26 років 04 місяці 24 дні, що є достатнім для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності дій щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
При цьому щодо призначення пенсії з 27.05.2020 року, суд виходить з того, що відповідно до п. 1.6 - 1.7 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Вдруге позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та документами для усунення недоліків 02.07.2020 року, тобто не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів. Тому пенсію слід призначити з 27.05.2020 року.
Крім того, щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 27.05.2020 року, суд зазначає наступне.
Згідно із Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.
Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Оскільки відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.05.2020 року.
Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку №1035/44/7 від 10.01.2020 року про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески для обчислення розміру пенсії, суд зазначає наступне.
Натомість, позивачем до суду надано копію вказаної довідки з печаткою та необхідними підписами.
Отже, вказана довідка підлягає зарахуванню відповідачем для обчислення розміру пенсії позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору. Це підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , дата видачі 10.07.2015 року.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви про призначення пенсії від 27.05.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального та пільгового стажу роботи місяць служби за три, час проходження військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 29.08.2014 року по 23.11.2014 року, з 09.12.2014 року по 13.01.2015 року, з 16.02.2015 року по 07.07.2015 року, з 13.07.2015 року по 15.09.2015 року у стаж роботи за провідною професією підземного гірника очисного вибою з урахуванням роз`яснень Міністерства соціальної політики від 20.01.1992 року № 8.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку №1035/44/7 від 10.01.2020 року про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески для обчислення розміру пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви про призначення пенсії від 27.05.2020 року.
Питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12.10.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька