Справа № 560/5266/20
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5266/20
РІШЕННЯ

іменем України

13 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.07.2020 №11/370;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, виходячи із 89% розміру грошового забезпечення, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення від 14.07.2020 №11/370, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України та провести виплати з урахуванням проведених раніше виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо вжиття дій для перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України №11/370 від 14.07.2020 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, відповідач листом від 03.08.2020 повідомив, що підстав для проведення перерахунку пенсії з іншими складовими, ніж зазначено у довідці виданій у 2018 році немає.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої у 2018. Статтею 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії підлягають перерахунку у разі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців у розмірах та порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому нормативно-правового акту щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям або іншого порядку для здійснення перерахунку пенсій, після 05.03.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято не було. Таким чином, підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №11/370 від 14.07.2020 у відповідача немає.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання суд відмовляє.

Разом з тим, відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду, в якому зазначив, що позивач знав про розміри виплачуваної йому пенсії та види грошових забезпечень, які враховані для призначення пенсії, з квітня 2018, проте, до суду звернувся лише 08.09.2020, тобто, з порушенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановив суд, про обмеження пенсійних прав позивач дізнався 03.08.2020 з листа Головного управління ПФУ в Хмельницькій області. Разом з тим, Рішення Верховного суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, яким визначено, що позовні вимоги, пов`язані з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Враховуючи викладене, позивачем не пропущено строк звернення до суду, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду суд відмовляє.

Також відповідач подав клопотання, в якому просить зупинити провадження у справі до винесення рішення Великою Палатою Верховного Суду по справі 510/1286/16-а. Враховуючи те, що Великою Палатою Верховного Суду у справі №510/1286/16-а не переглядається судове рішення у подібних правовідносинах, суд вважає, що підстав для зупинення провадження немає, тому відмовляє в задоволенні клопотання.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Відповідно до ухвали від 11.09.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 07.09.2002 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 вперше, основний її розмір було обчислено з урахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за особливі умови, надбавка за наукову ступінь та вчене звання, надбавка за кваліфікацію та премія, що підтверджується довідками, які видавалися службою для проведення перерахунку пенсії до 01.01.2018.

З 01.01.2018 призначена ОСОБА_1 пенсія, перерахована на виконання Постанови №103 з врахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугою років, за відповідною посадою, яку позивач займав на дату звільнення зі служби, що визначені станом на 01.03.2018, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

При перерахунку пенсії з 01.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області використана довідка про складові грошового забезпечення від 31.03.2018 №11/7199, видана Адміністрацією Державної прикордонної служби України, до якої не були включені додаткові види грошового забезпечення.

Після скасування пункту 1 та пункту 2 Постанови №103 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, скасовані обмеження щодо перерахунку пенсії, виходячи лише з трьох складових грошового забезпечення.

За зверненням позивача, Адміністрацією Державної прикордонної служби України виготовлено та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлену довідку №11/370 від 14.07.2020 відповідно до якої грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на дату проведення перерахунку у 2018 складалося з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за науковий ступінь та вчене звання, надбавки за кваліфікацію та премії.

На звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо вжиття дій для перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, відповідач листом від 03.08.2020 повідомив позивача, що підстав для проведення перерахунку пенсії з іншими складовими, ніж зазначено у довідці, виданій у 2018, немає.

Вважаючи, що протиправними діями щодо відмови у нарахуванні позивачу пенсії з врахуванням усіх складових грошового забезпечення, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позбавило позивача права на отримання пенсії у збільшеному розмірі, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2, 3 цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону №2262-XII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.

При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 43 Закону № 2262-XII).

Згідно зі статею 41 Закону №1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку позивач отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 14.03.2019 у справі №378/348/17 адміністративне провадження №К/9901/38931/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Крім того, відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області, які полягають у відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 14.07.2020 №11/370 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16 .09.2015 у справі 826/4418/14).

Таким чином, з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 14.07.2020 №11/370 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки розмір пенсії підлягає перерахунку з 01.04.2019 - першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, що залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.

Зазначена вище правова позиція Верховного Суду відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Щодо позовної вимоги позивача про виплату перерахованої пенсії з 01.04.2019 в розмірі 89% розміру грошового забезпечення та без будь-яких обмежень її максимальним розміром, суд зазначає, що підстав для задоволення вказаної позовної вимоги немає, оскільки будь-якого рішення щодо обмеження пенсії позивача у відсотковому розмірі та граничним розміром відповідачем не приймалось.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 06.03.2018 по справі №696/1016/17.

При цьому, в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє, а тому права позивача в цій частині не порушені, така вимога є передчасною, і відповідно задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач довів, а відповідач не спростував правомірність заявлених позовних вимог, тому, наявні правові підстави для їх часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду справи, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, а також надання консультацій, є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 по справі № 826/7778/17.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав:

- договір про правову допомогу №32 від 04.08.2020, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Косіком Сергієм Васильовичем;

- додаток від 03.09.2020 до договору про правову допомогу №32 від 04.08.2020;

- оригінал квитанції від 03.09.2020 на суму 3500,00 грн., про здійснення ОСОБА_1 оплати за надання правової допомоги відповідно до умов Договору №32 від 04.08.2020 та Додатку до Договору від 03.09.2020.

Суд зазначає, що до списку доказів, які необхідно подати суду для підтвердження понесеного розміру судових витрат, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, а також докази того, що на виконану роботу була затрачена саме така кількість годин, як заявлено, оскільки у суду може виникнути обґрунтований сумнів щодо можливого завищення потраченого часу для виконання тієї чи іншої роботи.

Суд встановив, що згідно наданого розрахунку з погодинним описом дій адвоката при наданні правової допомоги у межах даної справи, обсяг наданої правової допомоги становить 3,5 год., що у сумі складає 3500,00 грн. (1000,00 грн * 3,5 год.).

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом ОСОБА_2 робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка позивачем у справі, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги позивача та стягнення понесених позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн., яка підтверджується належними доказами та є співмірною із складністю даної справи та наданими адвокатом ОСОБА_2 послугами, а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 12.08.2020 по справі №826/13271/16 зауважив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України та те, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., судові витрати необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 14.07.2020 №11/370.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 14.07.2020 №11/370 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог вімовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 жовтня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.В. Матущак