Справа № 756/4367/20-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 756/4367/20-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти БЗС батальйону УПП в м. Києві рядового поліції Ткаченка Олександра Сергійовича про скасування постанови серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020 про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 2 роти БЗС батальйону УПП в м. Києві рядового поліції Ткаченка Олександра Сергійовича, згідно вимог якої позивач просить:

- визнати незаконними дії інспектора 2 2 роти БЗС батальйону УПП в м. Києві рядового поліції Ткаченка Олександра Сергійовича щодо складання постанови серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020 у справі про адміністративне правопорушення та накладення на позивача накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- скасувати постанову серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що зі змісту постанови вбачається, що 29.03.2020 о 16 год. 22 хв. за адресою: просп. Степана Бандери, 8, м. Київ, інспектором поліції було складено постанову, зі змісту якої вбачається, 29.03.2020 о 16 год. 17 хв. позивач керував транспортним засобом Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «г» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Проте, вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те що правила дорожнього руху не порушував, а дії відповідача при її винесенні є незаконними.

Ухвалою судді від 19.05.2020 позовну заяву прийнято до провадження та визначено справу розглядати за правилами спрощеного провадження.

31.08.2020 до суду надійшов відзив на відповідача зі змісту якого вбачається, що доводи позивача безпідставні, а постанова та дії інспектора являються такими, що узгоджуються з приписами законодавства, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020, яка складена інспектором 2 роти БЗС батальйону УПП в м. Києві рядовим поліції Ткаченком Олександром Сергійовичем, вбачається, щ 29.03.2020 о 16 год. 17 хв. за адресою: просп. Степана Бандери, 8, м. Київ, позивач керував транспортним засобом Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «г» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність, серед іншого, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмові заперечення, хоча саме він повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що водій має право, зокрема знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Крім цього, у вищевказаній статті Закону передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, окрім іншого відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Представник відповідача, не заважаючи на те, що обов`язок доказування покладено саме на нього, в своїх письмових запереченнях, надав пояснення щодо правомірності дій інспектора, виклавши суть здійснених позивачем правопорушень, а саме: позивач здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е ПДР та відсутність поліса обов`язкового страхування, що передбачено ст.126 КупАП, при цьому вказавши, що інспектором було встановлено наявність в діях позивача адміністративного правопорушення, тільки передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що інспектором у відношенні позивача було ще складено протокол за порушення останнім вимог ПДР України або було оформлення ДТП, внаслідок чого вимога інспектора про пред`явлення позивачем поліса страхування була б правомірною.

Відеозапис скоєння адмінправопорушення, наданого до суду відповідачем, не може бути розцінено судом як належний доказ, оскільки з відеозапису не можливо встановити, які саме обставини вчинення позивачем адмінправопорушення, відповідач мав намір вказаним записом доказувати.

Згідно ст.72 ч.1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відповідач виклики до суду проігнорував, жодного об`єктивного доказу, окрім постанови та письмових заперечень, які б свідчили про правомірність свого рішення, відповідач не надав і доказів, які б спростовували б показання позивача про відсутність порушення ним Правил дорожнього руху України, суду не надав.

А тому, об`єктивних та безперечних доказів, про те, що позивачем скоєне вказане адмінправопорушення не виявлено, та відповідачем в судовому засіданні не надано.

За вказаних обставин та об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що у відповідача були повноваження на перевірку страхового полісу, а отже у відповідача не було законних підстав для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, наявні у справі докази, неподання відповідачем допустимих доказів правомірності свого рішення, вказують на наявність всіх підстав для задоволення позову та скасування постанови серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Проте суд не погоджується з доводами позивача про протиправність дій інспектора поліції в частині складання ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, виходячи із вищевказаного, в даній категорії спорів, суд не вправі вирішувати питання щодо правомірності (незаконності) дій відповідача, оскільки це не входить до повноважень суду в силу положень ч.3 ст.286 КАС України. Крім того, дана вимога є фактично беззмістовною і дублюючою, оскільки цілком достатнім для поновлення позивача у його правах є скасування незаконного рішення суб`єкта владних повноважень, яке і скасовується, зокрема, з підстав неправомірності дій суб`єкта владних повноважень при його ухваленні.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 77, 244-246, 293, 295, 371, 382 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до інспектора 2 роти БЗС батальйону УПП в м. Києві рядового поліції Ткаченка Олександра Сергійовича про скасування постанови серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020 про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2314347 від 29.03.2020 складену інспектором 2 роти БЗС батальйону УПП в м. Києві рядового поліції Ткаченком Олександром Сергійовичем у справі про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду) протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Ільєва