Справа № 420/3410/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3410/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Максимішин К.В.- за паспортом

Антонова К.В. за ордером

від відповідача: Мазуркевич Р.В. за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70-А) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 квітня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70-А), в якій позивач просив визнати бездіяльність Відповідача Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції України противоправною та зобов`язати Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції України призначити та виплатити мені, ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням зі служби в поліції у зв`язку із скорочення штатів у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що складає 127397,06 (сто двадцять сім тисяч триста дев`яносто сім).

Ухвалою від 27 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі за цією позовною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та звільнений зі служби в поліції через скорочення штатів з посади капітана поліції, інспектора групи фізичної охорони батальйону №1 УПО в Одеській області.

Так, позивач вважає, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», він має право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, проте, Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції України порушує права позивача та ухиляються від сплати одноразової грошової допомоги.

До суду 28 травня 2020 року (вхід. № 20568/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що позивачу відповідно до наказу УПО в Одеській області від 18.03.2020 року № 27 о/с призначено щомісячну грошову допомогу відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», вказана грошова допомога призначена позивачу у березні 2020 року, а вже у квітні 2020 року позивач вимагає призначати та виплатити йому грошову допомогу відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На думку відповідача, відповідно до ч. 5 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» позивач має лише на один із видів грошової допомоги.

Також, відповідач зазначив, що оскільки позивач на момент звільнення не набув права на пенсію, то він має право саме на ту грошову допомогу, що передбачена ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Крім того, відповідач зазначив, що особам, які дійсно мають право на вказану грошову допомогу, вона виплачується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, та така особа має звертатися з проханням про виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України.

Також відповідач не погоджується з наведеним позивачем розміром одноразової грошової допомоги в сумі 127397, 06 грн., посилаючись на те, що позивачем не надано розрахунок вказаної суми та не зазначено розмір грошового забезпечення. В той час, відповідач зазначив, що загальний розмір місячного грошового забезпечення позивача становить 11 340 грн., відповідно, одноразова грошова допомога могла би бути: (11 340 грн.: 100% х на 50 %) х на 17 = 96 390 грн.

Ухвалою від 22 червня 2020 року розгляд справи № 420/3410/20 продовжено за правилами загального позовного провадження

Ухвалою від 20 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

В подальшому, позивач надав заяву про уточнення позовних вимог (вхід. №ЕП/15303/20 від 24.09.2020 року), відповідно до якої просив визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції у зв`язку з скороченням штатів у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що складає 123058,84 грн., посилаючись на те, що згідно з розрахункового листка за лютий 2020 року нараховано заробітну плату у розмірі 14477, 51 грн., яка складається з посадового окладу 2400 грн., окладу за спец звання -1800 грн., надбавка за стаж служби в поліції 1470 грн., премія щомісячна 5670 грн., індексація 929, 08 грн., компенсація втрати част. ПДФО 2208, 43 грн.

На підготовчому засіданні 30 вересня 2020 року представником відповідача надані доповнення до відзиву, відповідно до якого відповідач наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем безпідставно включено до розрахунку одноразової грошової допомоги індексація та компенсація податку з доходів фізичних осіб.

Позивач не подавав відповідь на відзив.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання на 30 вересня 2020 року за заявами представників сторін закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті одразу після закриття підготовчого засідання.

На відкритому судовому засіданні представник позивача та позивач, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення сторін, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 (а.с.4).

Згідно з Витягу із наказу Управління поліції охорони в Одеській області №27 о/с від 18 березня 2020 року «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції: за пунктом 4 частини 1 статті 77 (у зв`язку з скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) капітана поліції ОСОБА_1 інспектора групи фізичної охорони батальйону №1 УПО в Одеській області 22 березня 2020 року, сплативши грошову компенсацію за невикористану чергову відпустка за 2020 рік 10 діб з виплатою щомісячної грошової допомоги у розмірі спеціального звання відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.7). Станом на день звільнення стаж служби в поліції у календарному обчисленні складає: 17 років 06 місяців 23 дні, у пільговому 20 років 04 місяці 26 днів.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління поліції охорони в Одеській області з вимогою про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (вхід. 1104 від 16.04.2020 року (а.с. 15).

Не отримавши відповіді на зазначену вимогу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом досліджена довідка про місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 , яке становило 11 340 грн. та складається: посадового окладу у розмірі 2400грн, окладу за спеціальне звання у розмірі 1 800 грн., надбавки за стаж служби (35 % від загальної суми посадового окладу і окладу за спеціальне звання) у розмірі 1470 грн., щомісячної премії (100 % від загальної суми посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за стаж служби) у розмірі 5670 грн. (а.с. 51).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що наказом Управління поліції охорони в Одеській області №27 о/с від 18 березня 2020 року «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції: за пунктом 4 частини 1 статті 77 (у зв`язку з скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) капітана поліції ОСОБА_1 інспектора групи фізичної охорони батальйону №1 УПО в Одеській області 22 березня 2020 року, сплативши грошову компенсацію за невикористану чергову відпустка за 2020 рік 10 діб з виплатою щомісячної грошової допомоги у розмірі спеціального звання відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.7).

Відповідно до ст. 9 Закону № 2262, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналіз наведеної статті Закону доводить, що право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік мають: 1) особи, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, а також таке право надано 2) працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Також вказаною статтею Закону передбачено, що у разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів за наявності вислуги 10 років і більше теж виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Тому доводи відповідача, що право на отримання такої допомоги мають лише особи, які мають право на пенсію відхиляються судом, оскільки такі доводи не відповідають положенню ст. 9 Закону № 2262.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Управління поліції охорони в Одеській області №27 о/с від 18 березня 2020 року «По особовому складу», станом на день звільнення стаж служби в поліції у календарному обчисленні ОСОБА_1 складає 17 років 06 місяців 23 дні, у пільговому 20 років 04 місяці 26 днів (а.с.7).

З довідки послужного списку ОСОБА_1 видно, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 03.2004 по 09.2004 (курсант Одеського професійного училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Одеській області), з 09.2004 по 11.2015 працівником міліції в органах внутрішніх справ (а.с. 80).

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ст. 9 Закону № 2262.

Посилання відповідача на те, що особа має звертатися з проханням про виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України, відхиляються судом, оскільки такі доводи не відповідають приписам закону.

Так, відповідно до ст. 9 Закону № 2262, виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Таким чином, враховуючи, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні не з підстав виходу на пенсію, така одноразова грошова допомога здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Судом також відхиляються доводи відповідача, що відповідно до ч. 5 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» позивач має лише на один із видів грошової допомоги, а з огляду на те, що позивачу виплачена одноразова грошова допомога відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», то позивач вже не має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 9 цього Закону, з таких підстав.

Стаття 100 Закону України «Про Національну поліцію» регулює питання призначення одноразової грошової допомоги поліцейським у разі визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським; у разі встановлення факту настання смерті поліцейського, а також особи, звільненої зі служби в поліції, внаслідок обставин, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 цього Закону; у разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності.

Частиною 5 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Втім матеріалами справи не підтверджено, що позивачу була призначена та виплачена одноразова грошова допомога, передбачена Законом України «Про Національну поліцію».

В той же час, суд зазначає, що грошові допомоги передбачені ст. 9 і ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є різними за своєю правовою природою.

Таким чином, враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку протиправності бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання призначити та виплатити таку допомогу є правомірними та належать задоволенню шляхом зобов`язання Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Проте суд вважає, що не належать задоволенню позовні вимоги про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 123058, 84 грн., оскільки відповідачем ще не призначено позивачу виплату вказаної допомоги та не здійснено відповідне її нарахування, а тому, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є передчасними.

Враховуючи, що відповідачем не було здійснено нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, судом не беруться до розгляду доводи сторін щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, як такі що є передчасними.

Згідно з вимог ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючі встановлені у судовому засіданні факти, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти позову, з посиланням на відповідні докази, частково не довів правомірність своїх дій, в зв`язку з чим позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому, пропорційно до задоволених вимог, суд доходить висновку, що належить стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840, 80 грн. З огляду на відсутність доказів понесення відповідачем судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70-А) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70-А) щодо невиплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язати Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70-А) призначити та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70-А) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 судовий збір у розмірі 840, 80 грн.(вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України., п. 3 Розділу IУ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 12» жовтня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.