Справа № 300/2626/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"12" жовтня 2020 р. Справа №300/2626/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:
05.10.2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 11 639,14 грн.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Однак, в порушення зазначеної норми, військовою частиною НОМЕР_1 в позовній заяві не вказано реєстраційного номера облікової картки платника податків або номеру і серії паспорта громадянина України відповідача, а також номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача.
Згідно пункту 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Втім, всупереч вказаної правової норми, військовою частиною НОМЕР_1 в позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
У відповідності до частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Проте, військовою частиною НОМЕР_1 як суб`єктом владних повноважень не додано до позовної заяви докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Втім, в порушення вказаної правової норми, військовою частиною НОМЕР_1 не долучено до позовної заяви належних доказів про сплату судового збору.
Разом з позовною заявою позивачем подано суду заяву про відстрочення сплати судового збору, яка мотивована тим, що позивач є бюджетною організацією і за відсутності на рахунках відкритих асигнувань тимчасово не може сплатити судовий збір за подання позовної заяви, при цьому доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Питання щодо зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Виходячи із вказаних приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд наділений правом вирішувати питання щодо звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру чи розстрочення сплати такого збору виключно по відношенню до фізичних осіб, а не юридичної, якою є позивач в даній адміністративній справі, а також в окремих категоріях спорів, пов`язаних із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодуванням шкоди здоров`ю, що не відповідає предмету позову в даній адміністративній справі.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан, однак доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач не посилається на відсутність коштів для сплати судового збору внаслідок незадовільного майнового стану.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 № 3674-VI "Про судовий збір" судам роз`яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Також суд приймає до уваги те, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб`єкт владних повноважень, реалізуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, звільняючи позивача від сплати судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору.
Таким чином, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
Окрім цього зі змісту позовної заяви слідує, шо завдана ОСОБА_1 шкода державі внаслідок втрати військового майна становить 1 927,15 грн., проте у прохальній частині позовної заяви військова частина НОМЕР_1 просить стягнути з відповідача 11 639,14 грн.
Тому відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України слід привести у відповідність зміст позовних вимог та зазначити конкретну суму, яка підлягає до стягнення з відповідача з посиланням на відповідні документи (розрахунки, рішення, довідки).
Суд вважає, що звернена до суду вимога про стягнення шкоди, яка впливає на зміну складу майна відповідача, є майновою.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", який вступив в дію з 01.01.2020 року, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року складає 2 102 грн.
Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленою позивачем позовною вимогою майнового характеру складає 2 102 грн.
Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Окрім цього з позовної заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що позовна заява підписана підполковником ОСОБА_2 як командиром Військової частини НОМЕР_1 .
Разом з тим, жодних доказів на підтвердження призначення Максима Супруна командиром Військової частини НОМЕР_1 чи про те, що він має право підпису від імені позивача, до позовної заяви не приєднано.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Також позивачем до позовної заяви не подано вимогу, наказ (чи будь який інший документ) про необхідність сплати відповідачем вказаної майнової шкоди, оскільки в разі відмови особи від її добровільного відшкодування закон встановлює можливість на звернення до суду з позовом.
Вказаному передує вимога про необхідність відшкодування вказаних сум, відповідно до статті 10 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 №160-IX.
Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Відповідно до частин 1-2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Так, зі змісту позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що серпні 2018 року проведено службове розслідування, під час якого було встановлено, що відповідачем втрачено інвентарне майно, яке було видано йому для особистого користування.
Тобто, ще в серпні 2018 року мали місце обставини, що дають суб`єкту владних повноважень (Військовій частині НОМЕР_1 ) право на пред`явлення визначених законом вимог.
Проте з даним позовом позивач звернувся 05.10.2020 року.
При цьому день, коли позивач звернувся з вимогою до відповідача про сплату боргу не зазначений.
Враховуючи викладене, позивачу слід подати докази, відповідно до яких він звертався до відповідача з вимогою про необхідність повернення суми завданих збитків та у випадку пропуску строку звернення до суду, заяву про поновлення такого строку, з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:
- подання документа про сплату судового збору в сумі 2 102 грн.;
- привести у відповідність зміст позовних вимог;
- подання доказу надіслання позовної заяви з усіма доданими до неї документами рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу;
- подати належним чином засвідчені докази, які підтверджують повноваження Максима Супруна на звернення до суду;
- подати докази, відповідно до яких позивач звертався до відповідача з вимогою про необхідність повернення суми завданих збитків та у випадку пропуску строку звернення до суду, заяву про поновлення такого строку, з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду;
- зазначення номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача;
- зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача;
- зазначення відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.