Справа № 440/1033/20
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 р. Справа № 440/1033/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року по справі № 440/1033/20

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання протиправними дій,визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 /далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області /далі - відповідач/ про:

- визнання протиправними дій Управління Держпраці у Полтавській області під час проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року;

- визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року /а.с. 1-10/.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року. Вказане інспекційне відвідування проведене за відсутності самого позивача та спілкування із ОСОБА_2 інспектори відповідача проводили під відеозапис до того, як пред`явили йому направлення на проведення інспекційного відвідування та службове посвідчення. Докази, отримані у незаконний спосіб не породжують правових наслідків, та порушення процедури проведення перевірки має наслідком незаконність її результатів. Також інспекційне відвідування могло бути проведене лише за наявності підстав, перелічених у статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а предметом перевірки могли бути тільки ті питання, які зазначені у направленні на перевірку. Крім того, позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи про накладення на нього штрафу, що унеможливило захист його прав під час винесення оскаржуваної постанови. Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" № 378-IX від 12 грудня 2019 року внесено зміни до статті 265 КЗпП України, якими пом`якшено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, а тому відповідно до положень статті 58 Конституції України оскаржувана постанова підлягає скасуванню у тій частині, яка суперечить зміненим нормам статті 265 КЗпП України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 травня 2020 року Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39777136) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови №6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року задовольнити частково.

Скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Полтавській області №6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 в частині задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що Управління не погоджується із застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин статті 58 Конституції України та Закону України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 № 378 яким, зокрема, внесено зміни до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, оскільки вказаний закон набрав чинності 02.02.2020, тобто після винесення Управлінням оскарженої постанови від 31.01.2020, відтак Управлінням правильно розраховано розмір штрафу у відповідності до чинної на момент винесення постанови редакції статті 265 КЗпП України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 01 лютого 2017 року та здійснює підприємницьку діяльність у м. Полтаві за видом діяльності КВЕД (основний) 47.25: "Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах", що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 96-99/.

В.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Рябковою А. та начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С. погоджено Перелік платників податків для проведення спільних заходів контролю ГУ ДПС у Полтавській області з Управлінням Держпраці у Полтавській області з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами на грудень 2019 року /а.с.70/, до якого включено ОСОБА_1 .

Пунктом 1.12 наказу Управління Держпраці у Полтавській області №274 від 17 грудня 2019 року "Про проведення заходів державного контролю" /а.с.69/ наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 на підставі Плану спільних заходів з ГУ ДФС у Полтавській області щодо перевірки суб`єктів господарювання на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №649-р від 05 вересня 2018 року на грудень.

На підставі вказаного наказу заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Великою Н. видано головному державному інспектору ОСОБА_3 направлення № 2364 від 17 грудня 2019 року /а.с. 71/ на проведення заходу державного контролю у період з 18 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року з питання додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю щодо належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

У період з 18 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року інспектором праці Черкаською А.М. проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання додержання ним вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, за результатами якого складено акт №ПЛ604/168/АВ від 02 січня 2020 року /а.с. 72-74/.

В акті №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимоги частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України внаслідок допущення до роботи без укладення трудового договору фізичної особи ОСОБА_2 .

Так, з опису виявленого порушення слідує, що "з метою здійснення заходу державного контролю на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з працівниками 18 грудня 2019 року об 11 годині 15 хвилин, головним державним інспектором спільно з представниками ГУ ДФС у Полтавській області було здійснено вихід за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , де з використанням відеотехніки зафіксовано наступне:

під час візиту державного інспектора на робочому місці продавця знаходилася особа чоловічої статі, яка здійснювала продаж товару магазину та представилась як ОСОБА_2 . Під час спілкування гр. ОСОБА_2 повідомив, що в даному магазині працює продавцем у Шатрового більше, ніж півроку, трудовий договір укладався, проте примірник трудового договору або його копія у нього відсутні. Від надання письмових пояснень ОСОБА_2 відмовився. О 12 годині 15 хвилин до магазину з`явився сам ФОП ОСОБА_1 та надав наступні документи: трудовий договір б/н від 18 грудня 2019 року, укладений між ним та гр ОСОБА_2 , згідно якого працівник ( ОСОБА_2 ) зобов`язується виконувати роботу за посадою продавця торгівельного залу; повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_2 , яке подане до ГУ ДПС у Полтавській області (м. Полтава) 18 грудня 2019 року о 11:35:40 год., про що свідчить квитанція №2 за реєстраційним номером 36199639. Наказ та заява про прийняття на роботу ОСОБА_2 були відсутні (не надано). В ході проведення інспекційного відвідування 18 грудня 2019 року о 15 годині 40 хвилин ФОП ОСОБА_1 було надано заяву гр ОСОБА_2 від 17 грудня 2019 року про прийняття його на роботу продавцем торгівельного залу з 18 грудня 2019 року та наказ №1 від 18 грудня 2019 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 з 18 грудня 2019 року. ФОП ОСОБА_1 надано письмові пояснення наступного змісту «Я, ОСОБА_1 , працюю за адресою: АДРЕСА_1 . Мною був прийнятий на роботу ОСОБА_2 18 грудня 2019 року, який приступив до своїх обов`язків в той день». Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_2 був допущений ФОП ОСОБА_1 до роботи продавця без належного оформлення трудових відносин" /а.с. 72-74/.

Примірник вказаного акту вручено ФОП ОСОБА_1 02 січня 2020 року, про що свідчить його підпис у примірнику такого акта /а.с. 73-зворот/.

Листом Управління Держпраці у Полтавській області №02-12/154 від 08 січня 2020 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про отримання 08 січня 2020 року акту державного інспектора праці №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року, що дає підстави для розгляду справи про накладення штрафу згідно статті 265 КЗпП України у термін, визначений пунктом 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17 липня 2019 року.

Примірник вказаного листа надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручено адресату 22 січня 2020 року /а.с.84-зворот/.

31 січня 2020 року начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С.Л. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 141690,00 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України за порушення вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України в частині допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника /а.с. 85-86/.

Не погодившись з діями Управління Держпраці у Полтавській області під час проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача під час проведення інспекційного відвідування та доведеність факту порушення позивачем вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України.

Разом з тим, скасовуючи постанову про накладення штрафу № ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року №378-IX, який набрав чинності 02 лютого 2020 року, внесено, зокрема, зміни до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до чинного на момент розгляду справи законодавства про працю відповідальність ФОП, яка використовує найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) вперше передбачено у вигляді попередження, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року підлягає скасуванню у порядку застосування судом частини першої статті 58 Конституції України та Закону України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року №378-IX.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою КМУ від 4 грудня 2019 р. № 1132 (далі - Порядок №1132).

Пунктом 2 Порядку №1132 визначено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно пунктів 16 -17, 21, 25 Порядку № 1132, за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Відповідно до пункту 27 Порядку №295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Статтею 265 КЗпП України встановлено відповідальність за порушення законодавства про працю.

Згідно із ст. 265 КЗпП України (в редакції, чинній на час винесення відповідачем оскарженої постанови від 31.01.2020) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу зокрема в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року № 378-IX внесено, зокрема, зміни до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України - абзац другий замінено двома новими абзацами.

Відповідно до абзаців другого та третього частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

- вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Тобто, законодавцем прийнято нормативно-правовий акт, який пом`якшує відповідальність особи.

Колегія суддів зазначає, що Закон України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року № 378-IX набрав чинності 02 лютого 2020 року.

Отже, відповідно до чинного на момент розгляду Управлінням Держпраці у Полтавській області питання про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 (31.01.2020) законодавства про працю, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) була передбачена відповідальність у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо застосування у спірних правовідносинах ст. 58 Конституції України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 визначено, що "за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що положення частини другої статті 265 КЗпП України в редакції Закону від 12 грудня 2019 року № 378-IX, не можуть поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ними чинності. Під час розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про працю та прийняття спірного рішення відповідач повинен був застосувати до спірних правовідносин норму, яка діяла на час його прийняття.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом судового розгляду у цій справі є правомірність винесеної відповідачем постанови про накладення на позивача штрафу від 31 січня 2020 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для її скасування, застосувавши до спірних правовідносин положення законодавства, чинного на момент судового розгляду справи, а не законодавства, чинного на момент прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, яке є предметом оскарження.

Враховуючи, що факт порушення позивачем вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України встановлено в ході судового розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, про які зазначено вище, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 440/1033/20 - скасувати в частині задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Полтавській області №6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року.

Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова