Справа № 947/5389/20
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5389/20
Провадження № 2-а/947/78/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі - Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Шляхта Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до інспектора поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Шляхта Олександра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати дії представника Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Шляхти О.С. по притягненню позивача до адміністративної відповідальності протиправними. Скасувати постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 609123 від 07.03.2020 року, як незаконну. Скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 277234 від 07.03.2020 року, як незаконний. Припинити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до Закону України "Про судовий збір", звільнити позивача від сплати судового збору, як учасника бойових дій.

Посилаючись на те, що позивача було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки інспектора поліції ґрунтуються виключно на його суб`єктивному баченні та припущеннях, без належного розгляду обставин по адміністративній справі, що є неправомірним в розумінні ст.252 КУпАП, тому позивач вважає, що вищевказані постанова та протокол є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2020 року адміністративна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.03.2020 року провадження по справі було відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання на 21.04.2020 року, вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог адміністративного законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву або заперечень.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.07.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 було задоволено та замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на належного співвідповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення./а.с.121/.

22.09.2020 року на адресу Київського районного суду м.Одеси від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме позивач відмовляється від вимог в частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 277234 від 07.03.2020 року, оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 01.09.2020 року провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тому відпали підстави оскарження протоколу серії ДПР 18 № 277234 від 07.03.2020 року./а.с.128/.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та надані суду відеоматеріали, відзив, письмові заперечення, заслухавши позивача, свідка ОСОБА_2 , оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, оскільки технічний стан транспортних засобів та їх обладнання є факторами, що впливають на безпеку дорожнього руху.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 07.03.2020 року поліцейським взводу № 1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Шляхта О.С. було винесено постанову серії ДП18 № 609123 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Як вбачається з вказаної постанови про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SUZUKI SX 4, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись 07.03.2020 року приблизно о 03 год.50 хв. у м.Одеса, по вул.Ак.Філатова, 24, у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП./а.с.20/

Розділом 19 Правил дорожнього руху України встановлено зовнішні світлові прилади забезпечують безпечний рух транспортного засобу у темний час доби та в умовах недостатньої видимості. Вони інформують інших водіїв про розташування транспортного засобу на проїзній частині, його маневрах, характеру руху, позначають габаритні розміри під час руху та стоянки, освітлюють дорогу і об`єкти на ній. Число, колір, розташування і режим роботи зовнішніх світлових приладів визначено державним стандартом ДСТУ 3649-2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги безпеки технічного стану. Методики контролю".

Згідно п.19.1. Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього ( дальнього ) світла; на мопедах (велосипедах) і гужових возах ( санях) - фари або ліхтарі; на причепах та транспортних засобах, що буксируються,- габаритні ліхтарі. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок розгляду адміністративної справи, притягнення особи до адміністративної відповідальності, винесення постанови здійснюється інспектором поліції у відповідності до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а ні за нормами Кодексу Адміністративного Судочинства.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Тобто, основним завданням відповідно до норм КУпАП є встановлення винуватості чи відсутності вини водія.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Із пояснень позивача, наданих у судовому засіданні вбачається, що 07 березня 2020 року приблизно о 03.20 вночі він вийшов з бару разом зі своїм товаришем по службі ОСОБА_2 , який дійсно вживав алкоголь, але позивач вказує, що особисто він був тверезий. Рухаючись на своєму власному автомобілі по вул.Ак.Філатова,26 приблизно через 100 метрів вони помітили, що перед ними через дорогу перебігав чоловік із автоматичною зброєю, у формі, схожій на форму інкасатора, який розмахував руками, показуючи, що далі їхати не можна. Позивач прийняв вправо та зупинився, позивачу було повідомлено, що ним порушено правило дорожнього руху у вигляді їзди без ввімкненого ближнього світла фар, на що позивач вирішивши здійснити перевірку фар, що вони знаходяться в робочому стані, вимкнув та вимикнув перемикач фар. Позивач вказує, що він був впевнений, що їхав з ввімкненим ближнім світлом фар. Позивач вказує, що він був тверезий, але відмовлявся зробити вдих та видох, пройти тест на алкоголь або здати медичні аналізи, оскільки інспектори поліції поводились з ним нетактовно, звинувачували його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння без надання ознайомлення з матеріалами справи, позивач бажав щоб дана процедура проводилась по закону.

Відповідно до ст.78 КАС України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки ОСОБА_1 було оскаржено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 277234 від 07.03.2020 року, та постановою Одеського апеляційного суду від 01.09.2020 року провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, тому вказані обставини не доказуються при розгляді даної справи, оскільки не є предметом позовних вимог./а.с.21,129/

Судом було досліджено відеоматеріали, надані відповідачем до відзиву, з яких вбачається, що дійсно подія відбувалась 07.03.2020 року приблизно у період часу з 03.20 год. до 05.06 год., вказаний запис було зроблено на нагрудну камеру інспектора поліції./а.с.37/.

Судом було оглянуто відеозапис № Е, з якого вбачається, що представник поліції у поважній формі звернувся до позивача, вказав водію на факт причини зупинки транспортного засобу у вигляді їзди без ввімкненого ближнього світла фар, на що позивач вказав, що забув та відразу став вмикати перемикач ближнього світла фар, далі представник поліції пропонує надати водієві документи, позивач показує документи з програми "Дія" на телефоні. Потім, водій сумнівно вказує, що їхав на ближньому світлі фар, на що представник поліції зауважує, що водій взагалі їхав без ввімкненого ближнього світла фар та позивач двічі вибачається. Також, представник поліції вказує, що з автомобіля чути запах алкоголю та пропонує водію зробити вдих та видох, на що водій відмовляється.

Суд приймає до уваги вказаний запис, оскільки це первісні пояснення водія, де він визнає, що забув ввімкнути ближній світ фар, неодноразово вибачається, погоджуючись з даним фактом та не заперечує представнику поліції, на відеозапису № Е видно, що транспортний засіб до спілкування з представником поліції знаходиться без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, та лише після того, як працівник поліції повідомляє позивачу про даний факт, позивач вибачається та на відеозапису чітко зафіксовано, як позивач вмикає ближнє світло фар на транспортному засобі. Крім того, суд зауважує, що правилами дорожнього руху не передбачено після зупинки автомобіля вимикати ближнє світло фар, тим паче в темну пору доби такої необхідності не має. У подальшому пояснення позивача по даному факту змінюються, зокрема позивач надає пояснення про те, що він не вмикав ближнє світло фар, а здійснював перевірку фар, з метою їх знаходження в робочому стані, шляхом ввімкнення та виключення перемикача фар.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що позивач є його товаришем, 07.03.2020 року свідок з іншими друзями був на дискотеці у барі, розташованому на вул.Ак.Філатова, вночі він зателефонував позивачу з проханням завезти його додому, на що позивач погодився та приблизно у 2 чи 3 годині вночі приїхав за ним на своєму автомобілі, свідок сів на пасажирське місце, почали рухатись та побачили, що якась людина в формі перебігає дорогу та вказує здійснити зупинку автомобіля. Після зупинки, як у подальшому з`ясувалось, що це був співробітник поліції, позивачу запропонували надати документи. Свідок зазначив, що вказана подія була давно та він не пам`ятає, та не може підтвердити чи їхав позивач з ввімкненим ближнім світлом фар, яке спілкування проходило між позивачем та інспекторами поліції, але надав пояснення, що позивач вимагав показати відеозапис події, але йому було відмовлено, крім того пояснив, що інспектор поліції відкривав телефон та зачитував права позивачу, але не вірно. У подальшому на питання позивача пояснив, що права не роз`ясняли.

Судом було досліджено відеозапис № 4, з якого вбачається, що старший по службі наказним тоном пропонує інспектору зачитати права позивачу, на відео зафіксовано інспектора поліції з телефоном, позивача та свідка ОСОБА_3 , з якого можливо зробити висновок про виконання вимог про ознайомлення з правами.

Згідно п. 19.1.а Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього ( дальнього) світла.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності позивача згідно з частиною другою статті 122 КУпАП, зокрема є керування транспортним засобом, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема ч.2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015 р., поліцейським складається у письмовій формі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, форму якої чітко встановлено додатком 5 до вищевказаної Інструкції.

Заява позивача про те, що по справі уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, але протокол не було складено, не було роз`яснено в повному обсязі прав, не була залучена Військова служба правопорядку Збройних Сил Українисудом до уваги не приймаються, оскільки за даними правопорушення провадиться спрощений порядок розгляду справ.

Посилання позивача на допущені порушення, вчинені відповідачем, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не спростовують факт порушення позивачем правил дорожнього руху, за яке його було притягнуто до відповідальності.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за якими адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження на місці його вчинення не призводить до порушення процесуальних прав особи, оскільки при вирішенні питання про винуватість чи відсутність вини водія, не є визначальним було це місце вчинення чи місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, така обставина не звільняє винну особу від відповідальності, якщо мало місце подія та склад адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення та інше.

Оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; посаду особи, що розглядає справу; суть адміністративного правопорушення; норми статей КУпАП; транспортний засіб, його модель, реєстраційний номер, належність позивачу; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; до постанови додано відеозапис.

З переглянутого відеозапису вбачається, що справу було розглянуто у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позивач без обмежень надавав усні пояснення, користуючись мовою на його розсуд, будь-які письмові пояснення чи клопотання щодо користування правовою допомогою не заявляв, позивачу було зачитано вголос постанову про накладення адміністративного стягнення, було роз`яснено суть правопорушення та положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, тобто право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, також було запропоновано отримати копію постанови, на що позивач відмовився, будь-яких письмових заперечень при розгляді справи по суті не надавав, при цьому його право на захист не було порушено, оскільки позивач у подальшому скористався правом оскарження постанови у судовому порядку. Розгляд справи було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського.

Позивачем не надано суду доказів суттєвого порушення відповідачем ст.268 КУпАП при складанні постанови, окрім того, що позивача не було ознайомлено з відеозаписом, але було роз`яснено, що відповідно до п.7 постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.03.2020 року відео було знято камерою S|N 001574 та відеозапис зберігається в архіві Управління патрульної поліції, з яким можливо ознайомитись.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у тому числі ненадання матеріалів справи про адміністративне правопорушення для ознайомлення, відсутність складання протоколу про адміністративне правопорушення, наявність у постанові виправлень та дописування, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Із пояснень позивача вбачається, що рухаючись на своєму власному автомобілі по вул.Ак.Філатова, 26 вони разом з пасажиром помітили, що перед ними через дорогу перебігав чоловік із автоматичною зброєю, у формі, схожій на форму інкасатора, який розмахував руками, показуючи, що далі їхати не можна. Позивач прийняв вправо та зупинився, позивачу було повідомлено, що ним порушено правило дорожнього руху у вигляді їзди без ввімкненого ближнього світла фар, та він є співробітником поліції. Суд вважає, що така швидке реагування з боку представника поліції на порушення правил дорожнього руху позивачем, лише свідчить про те, що дійсно транспортний засіб позивача у темну добу суток рухався без ввімкненого світла фар, що також підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

У судовому засіданні було встановлено, що поліцейський, який побачив порушення водієм правил дорожнього руху та відразу на нього відреагував шляхом зупинення автомобіля позивача, не був співробітником патрульної поліції, а був співробітником іншого підрозділу МВС, яким законом не заборонено зупиняти транспортні засоби при наявності факту порушення правил дорожнього руху та одночасно викликати наряд інспекторів поліції, що їм було зроблено, та які в даному випадку по прибутті почали розгляд адміністративної справи відносно позивача та фіксацію відеозапису з міста події на камеру.

Суд вважає, що в діях співробітника іншого підрозділу МВС відсутні підстави, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності обставин справи, чи наявності зацікавленості в результаті розгляду адміністративної справи, тому його швидке реагування на факт порушення правил дорожнього руху є обов`язком з метою забезпечення превентивних мір щодо безпеки при керуванні транспортними засобами всіма учасниками дорожнього руху, та у суду не має сумніву по даним обставинам.

В розумінні статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 89 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про національну поліцію» поліція, серед іншого, може застосовувати такі превентивні заходи, як використання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Окрім того, згідно зі ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобів , монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Із пояснень представника відповідача вбачається, що вони категорично не погоджуються з доводами позивача, наданими ним у відповіді на пояснення щодо позову про те, що відеозаписи були монтовані, оскільки позивач жодним чином не підтвердив дані твердження, висуває лише своє припущення, яке є хибним. Відеозаписи є повними та відображають факт вчинення адміністративного правопорушення, зокрема на відеозаписі № Е на 00 хв.10 сек. видно, що транспортний засіб позивача знаходиться без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, та лише після того, як працівник поліції повідомляє позивачу, що він рухався без світла, останній вмикає ближнє світло фар.

Таким чином, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 286 КАС передбачено вичерпний перелік дій місцевого загального суду, як адміністративного, які має право прийняти за наслідком розгляду даної категорії справ.

Визнання дій представника Управління патрульної поліції Шляхти Олександра Сергійовича по притягненню позивача до адміністративної відповідальності протиправними вказаною статтею не передбачено, а тому у задоволенні даної вимоги теж необхідно відмовити. Постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята уповноваженою особою відповідно до норм КУпАП, викладені в ній обставини мали місце, вона відповідає вимогам ст.ст.283-285 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 609123 від 07.03.2020 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд не вбачає, а отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 249, 252 , 254, 258, 280, 283,286, 288, 293 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, ст.ст. 8,9, 77, 94, 122, 241-246, 251,286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Шляхта Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії представника Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Шляхти Олександра Сергійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07.03.2020 року серія ДП № 609123 - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.