Справа № 766/885/20
Суддя: Єпішин Ю. М.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/885/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Капітонова А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Самойленко Богдана Олександровича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1990613 від 18.01.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовано тими обставинами, що 18.01.2020 року відповідачем Самойленко Б.О. , було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає викладені в оскаржуваній постанові обставини такими, що не відповідають обставинам події, а постанову винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою від 26.06.2020 року прийнято до розгляду справу, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача до суду подано відзив на адміністративний позов, згідно якого останній вважав заявлені позовні вимоги необґрунтованими та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Поліцейським Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Самойленко Богданом Олександровичем 18.01.2020 року винесено постанову серії ЕАК №1990613 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , 18.01.2020 року о 09:47 год., на площі Привокзальній, 1 в місті Херсоні, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10м., від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР - Порушення заборони зупинки на пішохідних переходах.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію».

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За порушення даного пункту ПДР передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно з частини 3, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1990613 від 18.01.2020 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП.

Судом встановлено, факт порушення позивачем п.15.9«г» ПДР України, а саме: зупинка ближче 10 м. від пішохідного переходу, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та у зв`язку з чим на нього було накладено уповноваженою особою адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, навпаки в своєму позові він не заперечує факту зупинки свого транспортного засобу в 2 метрах за пішохідним переходом, трактуючи ПДР як відсутність заборони зупинки за пішохідним переходом.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1990613 від 18.01.2020 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Самойленко Богдана Олександровича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М. Єпішин