Справа № 420/3958/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3958/20
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо взяття на облік ОСОБА_1 як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - самозайнятої особи, що проводить незалежну професійну діяльність;

- зобов`язати відповідача зняти ОСОБА_1 з обліку, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - самозайнятої особи, що проводить незалежну професійну діяльність;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Одеській області від 27 січня 2020 року №Ф-1002-17 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 2 243,34 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем та одночасно адвокатом. Позивачем зазначено, що ним, як фізичною особою-підприємцем, а також його роботодавцями добросовісно виконувався обов`язок щодо сплати єдиного внеску, що підтверджується обліковою карткою позивача та індивідуальними відомостями про застраховану особу загальнообов`язкового соціального страхування Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру Пенсійного фонду України про дані про нарахування заробітної плати, а тому у відповідача відсутні підстави для формування та направлення позивачу оскаржуваної вимоги про сплату боргу. Позивач зазначає, що оскільки він не перебуває на обліку платника ЄСВ як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та не подає звітності як такий платник, то у ГУ ДПС в Одеській області відсутні підстави для встановлення йому ознаки незалежної професійної діяльності та нарахування на цій підставі ЄСВ, а тому оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що на підставі вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ОСОБА_1 нарахований єдиний внесок, як фізичній особі-підприємцю на спрощеній системі оподаткування, а також як особі, що займається незалежною професійною діяльністю. Враховуючи невчасну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як особою, що займається незалежною професійною діяльністю, відповідачем винесено оскаржувану вимогу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо взяття на облік ОСОБА_1 як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - самозайнятої особи, що проводить незалежну професійну діяльність. Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області зняти ОСОБА_1 з обліку, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - самозайнятої особи, що проводить незалежну професійну діяльність. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області від 27 січня 2020 року №Ф-1002-17 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 2243,34 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, ненадання належної правової оцінки обставинам справи в сукупності, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що станом на 17.01.2020 в інтегрованій картці платника податків позивача рахувалася заборгованість у сумі 2 243,34 грн, що і стало підставою для формування оскаржуваної вимоги. 28.08.2018 позивача взято на облік як адвоката, який провадить незалежну професійну діяльність індивідуально, однак при цьому ним не подано заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою №1-ЄСВ. Апелянт зазначає, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно здійснює підприємницьку діяльність зобов`язана перебувати на обліку як платник податків та окремо, як платник єдиного внеску, така особа веде різний податковий облік та подає до контролюючих органів різні види податкових декларацій та звітів.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

22 жовтня 2013 року ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець. Основним видом діяльності ОСОБА_1 є діяльність у сфері права (код КВЕД 69.10). Крім того, позивач здійснює інші види діяльності відповідно до переліку (а.с. 18-22).

23 жовтня 2013 року ОСОБА_1 взятий на облік, як платник податків та єдиного внеску (а.с. 21).

На підставі рішення Ради адвокатів Одеської області № 10 від 16.05.2018 ОСОБА_1 видано свідоцтво Серії НОМЕР_1 про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 29).

У 2018 та 2019 роках позивач працював у Національному університеті «Одеська юридична академія», ТОВ «Юридична консалтингова компанія Де-юре», ТОВ «ІтісТрейд», що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу загальнообов`язкового соціального страхування Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру Пенсійного фонду України про дані про нарахування заробітної плати. Крім того, дані відомості підтверджують, що перелічені роботодавці позивача при нарахуванні та виплаті йому доходів за трудовими договорами сплачували єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 23-24).

Витягом з електронного кабінету платника податків ОСОБА_1 від 04.05.2020 підтверджується факт сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від зайняття ним підприємницької діяльністю, як фізичною особою-підприємцем за період з 01.01.2018 до 31.12.2019 в сумі 15013,02 грн, що відповідачем не заперечується (а.с. 25-28, 56).

27 січня 2020 року ГУ ДПС в Одеській області сформувало та направило позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1002-17 на суму 2243,34 грн єдиного внеску, оскільки ОСОБА_1 сплачував єдиний внесок лише як фізична особа-підприємець, і не сплачував єдиний внесок, як особа, що займається незалежною професійною діяльністю (а.с. 17).

Вважаючи, що надіслана вимога є незаконною, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа є типовою по відношенню до зразкової справи №520/3939/19 та врахував відповідні правові висновки про обґрунтованість позовних вимог про скасування податкової вимоги.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється в частині задоволених вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Судова колегія зазначає, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 02 вересня 2019 року розглянуто зразкову справу №520/3939/19, рішення по якій залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 01 грудня 2019 року.

За результатами розгляду встановлено ознаки притаманні даній зразковій справі, а саме:

1) перебування позивача на обліку контролюючого органу як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичної особи-підприємця та як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність;

2) встановлення контролюючим органом за власною ініціативою платнику єдиного внеску фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності, що обумовило виникнення в останнього обов`язку сформувати та подати до органів доходів і зборів окремий звіт;

3) визначення статусу «фізичної особи-підприємця з ознакою здійснення незалежної професійної діяльності» на рівні підзаконних нормативно-правових актів;

4) можливість подвійного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за результатами здійснення одного й того ж виду господарської діяльності: як підприємницької, так і незалежної професійної діяльності.

Оцінивши фактичні обставини справи, що розглядається судова колегія зазначає, що позивач, відповідач, підстави та предмет спору, а також правове регулювання оскаржуваних правовідносин, відповідають ознакам зразкової справи №520/3939/19 про що вірно зазначав суд першої інстанції.

Оцінивши висновки суду першої інстанції, судова колегія вбачає їх відповідність висновкам Верховного Суду у вищевказаній зразковій справі.

У цій справі спірним є питання оплати позивачем єдиного внеску за двома підставами, а саме як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність з того ж виду діяльності за КВЕД.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що позивач як фізична особа - підприємець із 23 жовтня 2013 року перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 21).

Водночас застосовані судом у цій справі норми права свідчать про те, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом № 2464-VI не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 2464-VI узяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону № 2464-VI).

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Мінфіну України від 24.11.2014 №1162, зареєстрованому в Мінюсті України 03.12.2014 №1553/26330 (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється .дія Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

До того ж, як передбачено у пункті 4 розділу Порядку № 1162, фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

Як установив суд першої інстанції, позивач після отримання свідоцтва від 16травня 2018 року серії ОД №003306 про право на зайняття адвокатською діяльністю, не подавав заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу.

Натомість 28серпня 2018 року відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000.

Отже, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дії ГУ ДПС в Одеській області щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 не узгоджуються з нормами Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.

Крім того, за існуючого правового регулювання взяття та перебування на обліку платників єдиного внеску фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464-VI не передбачено.

Доводи апелянта щодо статусу та порядку взяття на облік платника єдиного внеску та перебування на обліку, які ґрунтуються на аналізі норм Податкового кодексу України та розробленого відповідно до нього Порядку № 1588, судова колегія не враховує при вирішенні спірних правовідносин з огляду на положенням пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України, за якими цей Кодекс не регулює питання, зокрема, погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також положення частини другої статті 2 Закону № 2464-VI, згідно з якими виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Слід звернути увагу, що ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону № 2464-VI).

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац третій частини першої статті 20 Закону № 2464-VI).

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац третій частини другої статті 20 Закону № 2464-VI).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562, затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Положення №10-1), яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

З метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається у разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Дослідивши форму витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (додаток 8 до Положення № 10-1, пункт 6 розділу V), суд вірно зазначив, що до відомостей, які містить цей витяг, віднесено й відомості щодо статусу застрахованої особи, серед типів якого нормотворець визначає фізичну особу-підприємця і самозайняту особу, під якою мається на увазі особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, що обумовлює висновок про те, що такого статусу застрахованої особи, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, Положення № 10-1 не визначає.

Системний аналіз норм Закону № 2464-VI та Положення № 10-1 свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи - підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом № 2464-VI як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Враховуючи те, що позивач не подав до податкового органу заяви щодо реєстрації як самозайнятої особи або фізичної особи - підприємця із ознакою самозайнятої особи, відповідної звітності, у ГУ ДПС в Одеській області відсутні повноваження за власною ініціативою (без заяви та звітності платника ЄСВ) вносити зміни до облікової картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому дії відповідача щодо взяття на облік ОСОБА_1 як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - самозайнятої особи, що проводить незалежну професійну діяльність є протиправними про що вірно зазначав суд першої інстанції.

За таких умов вимога щодо зняття позивача з обліку, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - самозайнятої особи, що проводить незалежну професійну діяльність є обґрунтованою, а рішення суду щодо її задоволення вірним.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини добросовісного виконання позивачем, як фізичною особою-підприємцем, а також його роботодавцями обов`язку щодо сплати єдиного внеску, що підтверджується обліковою карткою позивача та індивідуальними відомостями про застраховану особу загальнообов`язкового соціального страхування Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру Пенсійного фонду України про дані про нарахування заробітної плати, а тому у відповідача відсутні підстави для формування та направлення позивачу оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Враховуючи вищевикладені обставини, вимога Головного управління ДПС в Одеській області від 27 січня 2020 року №Ф-1002-17, порушує майнові права та інтереси позивача і зумовлює ситуацію, при якій платник податків двічі повинен сплачувати один і той самий збір, що є недопустимим.

Зважаючи на зазначене, судова колегіяпогоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ГУ ДПС в Одеській області безпідставно здійснювало повторне нарахування позивачу єдиного внеску, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27 січня 2020 року №Ф-1002-17 є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 04 березня 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: І. Г. Ступакова