Справа № 380/6172/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6172/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року;

зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця;

визнати протиправними дії відповідача Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року;

зобов`язати відповідача Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Підставами позовних вимог є те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і відповідно до вимог чинного законодавства України проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Так, позивач зазначає, що в період з січня 2016 року по грудень 2017 року нарахування індексації грошового забезпечення йому не здійснювалося. Вказує, що військова частина НОМЕР_1 має нарахувати та виплатити йому індексацію за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року (день переведення позивача на військову службу до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного). Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного зобов`язана нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року. Окрім того, зазначає, що органи держаної влади не можуть свідомо відмовляти в проведенні індексації та посилатися на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов`язань. Вказує, що відсутність механізму виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців за минулий період не може бути підставою для позбавлення позивача права на оплату праці. Посилається на те, що базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 року, оскільки з 01.01.2008 року по момент його звільнення вбачалась незмінність посадових окладів військовослужбовців.

Військова частина НОМЕР_1 у своїх запереченнях посилається на те, що оскільки позивач не заперечував щодо виключення його зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, станом на момент видання наказу командира військової частини № 91 від 20.04.2016 року позивачем погоджено проведення усіх необхідних розрахунків.Також вказує, що до її кола повноважень не входить порядок затвердження паспортів бюджетних програм, які затверджуються відповідними наказами Міністерства оборони України, відповідно до яких передбачається виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Зазначає, що взяття до уваги при розрахунку суми індексації грошового забезпечення базового місяця віднесено до повноважень відповідача.

У своїх запереченнях Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного посилається на те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів передбачених на ці цілі. Зазначає, що позивач не заперечував щодо виключення його зі списків особового складу з 29.12.2017 року, письмово не звертався до відповідача на момент виключення зі списків щодо виплати індексації грошового забезпечення.

10.09.2020 року позивач подав відповідь на відзив військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначає, що на момент звільнення йому не було відомо про обов`язок відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. Окрім того, зазначене не впливає на наявність у позивача права на нарахування такої індексації та обов`язок відповідача здійснити її нарахування та виплату. Вказує, що відсутність механізму виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців за минулий період не може бути підставою для позбавлення позивача права на оплату праці. Посилається, що індексація заробітної плати є одним з способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів.

14.09.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, суть якої аналогічна відповіді на відзив від 10.09.2020 року.

10.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 91 від 20.04.2016 року молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командир 3 зенітного ракетного відділення 1 зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , вважається таким, що 20.04.2016 року виключений зі списків особового складу і вважається вибувшим до нового місця служби Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Згідно з витягом з наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) №99 від 22.04.2016 року молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 вважається таким, що з 22.04.2016 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою інструктора групи навчально-тренувального комплексу кафедри вогневої підготовки факультету бойового застосування військ з посадовим окладом 685 гривень на місяць, шпк «сержант».

Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 318 від 29.12.2017 року сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , інструктора групи навчально-тренувального комплексу кафедри вогневої підготовки факультету бойового застосування військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, відповідно до п.«а» ч.6 ст.26 з урахуванням підп. «і» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 28.12.2017 року № 49-РС.

Військова частина НОМЕР_1 листом від 03.06.2020 року за №1308 повідомила позивача про те, що для виплати індексації в січні 2016 року лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерства оборони України не було. Фінансування на виплату індексації не здійснювалось. Також зазначила, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 року № 78/0/66-17 Порядок не передбачає механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди.

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у листі № 6981 від 19.11.2019 року, адресованому позивачу, вказала аналогічні підстави як і у листі, згаданому вище. Окрім того, посилається на те, що у зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін у квітні грудні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, індексація грошового забезпечення за цей період не провадилась.

Змістом спірних правовідносин є ненарахування та невиплата індексації грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року та Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В усталеній практиці Верховного Суду, а саме: у постановах від 23.10.2019 року у справі №825/1832/17, від 05.02.2020 року у справі №825/565/17, від 30.04.2020 року у справі №140/2006/19, від 10.09.2020 року у справі №200/9297/19-а, від 17.09.2020 року у справі №420/1207/19, від 23.09.2020 року у справі №620/3282/18, сформовано наступні висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах.

Згідно із статтями 1, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року за № 2011-XII, з наступними змінами та доповненнями, соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтями 1, 2, 4, 5, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року за №1282-XII (надалі Закон №1282-XII), з наступними змінами та доповненнями, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до пунктів 1-1, 4, 5, 6, 14 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 року підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Суд звертає увагу на те, що нормами законодавства України передбачено проведення індексації, в тому числі, грошового забезпечення військовослужбовців та обмеження виконання цих норм законодавства не може відбуватися за телеграмами, роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України, вказівками командирів військових частин, закладів та установ Міністерства оборони України, роз`яснень міністерств, тощо.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, статтею 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України визначено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013 зазначив, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Статтею 5 Закону №1282-XII, визначені джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення. Частиною 6 цієї статті зазначено, що проведення індексації грошових коштів доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загального обов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно пункту 14 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-У1І1, Кабінету Міністрів України доручено за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Згідно пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 - виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (пункт 6 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року за № 1013, яка застосовується з 01.12.2015 року). До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації працівників, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року за №1078.

Частиною шостою статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено джерело коштів на проведення індексації.

Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. В свою чергу відповідач не надав доказів того, що у нього гроші на індексацію заробітної плати відсутні.

Оскільки індексація грошового забезпечення не була проведена у встановлений статтею 4 Закону №1282-XII строк, тому є необхідність зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення позивача, так як на час виключення його із списків військової частини індексація не проводилася.

При цьому суд зазначає, що не проведення та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення втрати частини доходів є обмеженням його Конституційних прав відповідачем, що є незаконним.

В пунктах 23, 26 рішення у справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В пунктах 22-23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сукач проти України» остаточне рішення від 10.06.2011 зазначено, що Суд повторює, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають і активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу (див. рішення щодо прийнятності у справі «Броньовські проти Польщі» [ВП], заява N 31443/96, пункт 98, ЕЄНЯ 2002-Х).

Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи, підприємства, організації не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Таким чином, вказані відповідачами обставини не позбавляють їх обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Врахувавши вищезазначені висновки, суд вважає, що бездіяльність відповідачів: військової частини НОМЕР_1 з приводу ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного - у період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року, не відповідає визначеним пунктом першим частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідачів у спірних правовідносинах та порушує гарантоване державою право позивача на отримання індексації грошового забезпечення, тому таку бездіяльність слід визнати протиправною, задовольнивши першу позовну вимогу.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що у спірних правовідносинах відповідачі, не провівши індексацію грошового забезпечення допустили бездіяльність, а не вчинили дії, як вважає позивач.

Як наслідок підлягають задоволенню також похідні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року .

При цьому, щодо врахуванням січня 2008 року, як базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року та з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року суд вважає наступне.

Як передбачено положеннями абзацу першого ст.6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Абзацом другим цієї ж статті передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Згідно з пунктом 1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Згідно положень ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до критеріїв правомірності визначених у пунктах 1-9 цієї ж норми.

Пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Узагальнюючи наведені норми, можна прийти до висновку, що до компетенції відповідачів належить здійснення нарахування та виплата індексація з урахуванням базового місяця, а до повноважень суду - перевірка правомірності вчинених дій чи бездіяльності (ч.2 ст.2 КАС України).

У спірних правовідносинах відповідачі не нараховували індексацію та не визначали базового місяця, а тому суд не може надавати оцінку правомірності дій, які ще не вчинені (в тому числі і щодо визначення базового місяця), та давати вказівку на вчинення їх у певний спосіб (визначати базовий місяць), оскільки такий підхід буде порушувати конституційні засади розподілу влади.

Іншими словами, у разі вчинення бездіяльності, суд, за умови встановлення під час розгляду справи протиправності такої, може лише спонукати вчинити певну дію, без конкретизації способу її вчинення.

Застосовуючи на практиці згадану конституційну засаду Верховний Суд у постанові від 17.09.2020 року у справі №420/1207/19, прийшов до аналогічних висновків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року. В іншій частині у задоволені позову слід відмовити.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року.

Визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року.

Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (адреса: вул.Героїв Майдану, 32, м.Львів; ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) за період з 22.04.2016 року по 29.12.2017 року.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Я.Мартинюк