Справа № 500/1703/20
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1703/20
Провадження № 2-а/604/39/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі :

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, треті особи Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів Василь Михайлович, головний державний виконавець Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Харитонов Василь Петрович, про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кузьменко І.О., звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії начальника Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Максиміва І.Г., головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хоміва В.М. та скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хоміва В.М.

Позов мотивований тим, що 18.06.2020 року під час ознайомлення адвокатом ОСОБА_2 із матеріалами виконавчого провадження виявлено, що 17.02.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомівим В.M. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 гривень. Позивач вважає дії працівників УМІ Тернопільської міської ради протиправними та покликається на порушення вимог ст.ст. 14-2, 279-1 КУпАП. Зазначає, що відповідачем - відповідальними працівниками УМІ Тернопільської міської ради вчинені протиправні дії з метою подвоєння штрафу, оскільки позивачу не було надіслано постанову про накладення адміністративного стягнення протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання). Вказує, що 15.05.2020 року начальником управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Максимів І.Г. до Підволочиського районного відділу ДВС була направлена вимога про примусове виконання постанови від 19.02.2020 року - стягнення уже у подвійному розмірі штрафу - 510 гривень із ОСОБА_1 та накладення арешту на його майно. Крім того, на думку позивача, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП: інспектор з паркування ОСОБА_3 не вчинив перевірки власника транспортного засобу та зазначив у постанові особу « ОСОБА_1 », що не співпадає з по-батькові позивача; постанова не містить опису обставин справи: не конкретизовано місце, не вказано номер будинку, де здійснено зупинку. Позивач звертає увагу, що застосований відповідачем засіб LENOVO ТВ 8504 X не є технічним засобом, який може функціонувати згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах. Таким чином, на думку позивача, він жодним чином не був сповіщений про винесення постанови про накладення штрафу і про право сплатити його у половинному розмірі, про обов`язок сплати у подвійному розмірі; він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки постанова не винесена відносно « ОСОБА_1 », а тому вважає дії вище зазначених працівників управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради протиправними, а винесену постанову такою, що підлягає до скасування.

У судове засідання позивач, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не з`явився, адвокат подала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнають, заперечують проти нього та просять суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху України, ст.ст. 14-2, 279-1, 280, 300-1, 308, 310 КУпАП та Закон України «Про виконавче провадження».

Треті особи, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України справу розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки серії ТЕ №005828 від 17 лютого 2020 року, вбачається, що 14.02.2020 року о 14 год 44 хв за адресою: б-р. Т. Шевченка, водій транспортного засобу марки Hyundai Matrix з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що водія притягнуто до відповідальності та накладено стягнення у вигляді 255 грн штрафу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 статті 219 КУпАП передбачено, що від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Законом України від 27.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення правил дорожнього руху інспекторів з паркування.

Так, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради є виконавчим органом Тернопільської міської ради, підзвітним та підконтрольний Тернопільській міській раді, підпорядкованим її виконавчому комітету і міському голові.

Цим же законом ч. 2 ст. 268 КУпАП доповнено реченням такого змісту: «Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу».

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 1 ст. 268 КУпАП, а ч. 3 ст. 279-1 КУпАП передбачає обов`язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП, як власника транспортного засобу за порушення правил стоянки, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із пунктом 8.4 ПДР України вказано, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: «в» Заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеженні в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Згідно ПДР України знак 3.34 «Зупинку заборонено» діє від місця його встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Пунктом п.8-2 ПДР України передбачено, що дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Абзацом 9 та 12 пункту 3.43 розділу 33 ПДРУкраїни визначено, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37-від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть,-до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення(прилягання)з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Щодо покликань позивача про те, що постанова не містить опису обставин справи: не конкретизовано місце, не вказано номер будинку, де здійснено зупинкута те, що застосований відповідачем засіб LENOVO ТВ 8504 X не є технічним засобом, який може функціонувати згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 283 КУпАП повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності та постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) містить інформацію про адресу веб-сайту https://inspector.rada.te.ua y в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображеннями транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор доступу до зазначеної інформації.

Порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу марки Hyundai Matrix, д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано на трьох фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням дати і часу (моменту) та місця розташування даного транспортного засобу з прив`язкою до нерухомих об`єктів, а також встановлено географічні координати, що повністю відповідає вимогам примітки ст.14-2 КУпАП.

Суд не бере до уваги акт здачі-приймання наданих послуг від 18 лютого 2019 року, що підтверджує використання програмної продукції програмних криптографічних засобі захисту інформації «ПТ Захист з`єднань» та лист з ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 17.10.2019 року №302-07/590, згідно з яким пристрій ПК Леново ТВ-8504Х не підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, оскільки вказані документи не підтверджують факт здійснення фотозйомки технічним засобом, який може функціонувати згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Крім того, оскаржуючи вказану постанову, позивач покликається, зокрема на те, що транспортний засіб Hyundai Matrix з державним номерним знаком НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , а тому відповідач протиправно виніс постанову відносно нього.

Як вбачається з листа УМІ Тернопільської міської ради №2886/19 від 11.08.2020 року, при повторному встановленні відповідальної особи інспектором помилково вказано по батькові власника транспортного засобу Hyundai Matrix, державний номерний знак, НОМЕР_2 ОСОБА_1 як ОСОБА_4 .

Положення ст. 28 Цивільного кодексу України передбачають, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 КпАП України за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, а згідно з ч. 3 ст. 14-2 КпАП України відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

В той же час відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскаржувана постанова не містить належних відомостей про відповідальну особу власника транспортного засобу, тобто інспектор з паркування порушив ч. 1 ст. 279-1 КУпАП.

Відповідач у відзиві зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена після встановлення відповідальної особи 17.02.2020 року відповідно до КпАП України та надіслана рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням протягом трьох днів з дня її винесення згідно з вимогами ст. 279-1 КпАП, а саме 20.02.2020 року, що підтверджує поштовою квитанцією про відправлення. А тому, на думку відповідача, позивач не скористався своїм правом щодо вжиття заходів для повернення виконавчого документа та скасування адміністративної постанови, оскільки в Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради не звертався.

Разом з тим, позивач стверджує, що оскаржуваної постанови не отримував, та дізнався про неї з матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова повернулася на адресу відповідача 05.03.2020 року з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 116 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року (з наступними змінами), у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Як зазначає позивач, при відстеженні через послугу сайту Укрпошти «Трекінг» поштове відправлення №965 відсутнє, зворотнього відповідачем не доведено.

Згідно з ч. 10 ст. 279-1 КпАП України, у разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Отже, на думку суду, повернення рекомендованого листа з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» є не належним доказом інформування позивача про наявність постанови, оскільки така відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Згідно з ч. 1 ст. 279-3 КпАП України, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином, позивач, не отримавши оскаржувану постанову, був позбавлений можливості звернутися особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про те, що він не є відповідальною особою, зазначеною у ч. 1 ст. 14-2 КпАП України, а також надати документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу, оскільки ім`я (по батькові) особи, зазначеної в постанові не збігається з ім`ям (по батькові) власника транспортного засобу.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, належних доказів порушення вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено» водієм транспортного засобу марки Hyundai Matrix з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 14.02.2020 року о 14 год 44 хв за адресою: б-р. Т. Шевченка, суду не представлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст.77 КАС України, доказів правомірності прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не представлено, суд не вправі вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому приходить до висновку, що постанова серії ТЕ №005828, винесена 17.02.2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомівим В.M., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за відсутності доказів вчинення такого, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Що стосується позовних вимог стосовно визнання дій начальника Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради ОСОБА_5 , головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хоміва В.М. протиправними, то дана вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій, які може вчинити суд при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.ст. 7, 9, 14-2, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 279-1, 279-3, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6, 19-20,77, 210, 229, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ТЕ №005828 від 17.02.2020 року, а провадження по справі закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Тернопільської міської ради (адреса: 46001, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 , жителя: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 7 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Г.Б. Сидорак