Справа № 600/1050/20-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 р. м. Чернівці справа № 600/1050/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу період з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р., робота на посаді настоятеля Свято Дмитрівського храма с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. на посаді настоятеля Свято Стефанівського храму с. Буда Новоселицького району Чернівецької області відповідно до трудової книжки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням страхового стажу періодів з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р. та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. відповідно до трудової книжки.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 20.10.2013 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком. Пенсія обчислена із врахуванням страхового стажу в розмірі 15 років 6 місяців 23 дні.

Також вказував, що у період з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р. працював на посаді настоятеля Свято Дмитрівського храму с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, а з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. на посаді настоятеля Свято Стефанівського храму с. Буда Новоселицького району Чернівецької області.

У зв`язку із відсутністю відомостей про сплату страхових внесків, до страхового стажу позивача не зараховано вказані вище періоди роботи. Тому не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

03.09.2020 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/1050/20-а відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами .

18.09.2020 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач) не погоджуючись із поданим позовом подав до суду відзив, в якому вказував, що згідно наданих позивачем документів страховий стаж позивача на дату звернення із заявою про призначення йому пенсії за віком складає 15 років 06 місяці 23 днів. До страхового стажу позивача зараховано періоди його роботи згідно сплачених ним страхових внесків. У зв`язку із відсутністю інформації в реєстрі застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 за спірні періоди роботи відсутня, що не дає можливості зарахувати його до стажу позивача. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів у порядку спрощеного письмового провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 20.10.2013 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається із трудової книжки серії та довідки виданої Чернівецько-Буковинської єпархії від 16.09.2013 р. №854 позивач є кліриком Чернівецько-Буковинської єпархії Української Православної церкви:

з 1975 р. по 1978 р. навчався в Одеській Духовній Семінарії;

26.02.1978 р. Високопреосвященнійшим Сергієм, Митрополитом Одеським і Херсонським рукоположений висвячений в дякона;

09.07.1978 р. Високопреосвященнійшим Сергієм, Митрополитом Одеським і Херсонським рукоположений висвячений в ієрея (священника);

26.06.1979 р. по 29.12.2001 р. служив на парафіях єпархії;

29.12.2001 р. по теперішні час займає штатну посаду настоятеля храму св. Стефана Великого с. Буда Новоселицького благочиння (а.с. 7 9, 10).

26.03.2020 р. позивач звернувся до начальника Новоселицького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, в якій просив розібратися з неврахуванням йому трудового стажу в повному обсязі (а.с. 42).

Розглянувши вказану заяву, відповідач повідомив позивача, що його страховий стаж обчислений відповідно до чинного законодавства, а отже страховий стаж становить 15 років 6 місяців 23 дні.

Згідно наявної інформації, щодо сплати страхових внесків, позивачу до страхового стажу зараховані наступні періоди: з 01.09.1968 р. по 25.07.1970 р., 26.07.1970 р. по 09.11.1971 р., з 20.11.1971 р. по 07.11.1973 р., 17.12.1973 р. по 23.05.1974 р., з 12.09.1974 р. по 21.06.1975 р., з 23.07.1975 р. по 30.07.1975 р., з 01.09.1975 р. по 07.06.1979 р., з 01.10.1998 р. по 31.12.1999 р. (а.с. 11 13).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

У статті 1 вказаного Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" наведено наступні визначення:

Пенсія-щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до п. "а" ст. 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На громадян, які працюють у релігійних організаціях та створених ними підприємствах, добродійних закладах на умовах трудового договору, поширюється дія законодавства про працю, загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оподаткування.

Статтею 28 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" встановлено, що громадяни, які працюють у релігійних організаціях, створених ними підприємствах, закладах на умовах трудового договору, а також священнослужителі, церковнослужителі та особи, які працюють у релігійних організаціях на виборних посадах, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на умовах і в порядку, встановлених законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Релігійні організації, їх підприємства та заклади, а у випадках, передбачених законом, також і працівники цих організацій, підприємств, закладів сплачують страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування України, а також збір на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, установлених законодавством.

Усім громадянам, які працюють у релігійних організаціях, їх підприємствах і закладах, державна пенсія призначається і виплачується на загальних підставах відповідно до законодавства.

За змістом ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 р. (справа № 208/6680/16-а(2а/208/245/16)), від 24.05.2018 р. (справа № 490/12392/16-а) та від 20.03.2019 р. (справа № 688/947/17), від 20.03.2019 р. (справа №688/947/17), від 23.07.2019 р. (справа № 617/927/17), від 12.09.2019 р. (справа №489/2283/16-а).

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58, що діяли на період спірних періодів роботи позивача унормовано, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника - прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що останній з 01.09.1968 р. по 25.07.1970 р. навчався в Чернівецькому профтехучилищі №4; з 25.07.1970 р. по 09.11.1971 р. прийнятий на роботу теслею 3 розряду; з 20.11.1971 р. по 17.11.1973 р. служба в Радянській армії; з 17.12.1973 р. по 25.05.1974 р. прийнятий на роботу в меблевий цех верстатником 2 розряду; з 12.09.1974 р. по 21.06.1975 р. прийнятий на роботу в пансіонат "Днепр" ЮМЗ; з 23.07.1975 р. по 30.07.1975 р. працював теслею 3 розряду СУ "Промстрой" 2 трасту "Чернівцістрой"; з 01.09.1975 р. по 07.06.1979 р. навчався в Одеській духовній семінарії; з 25.06.1979 р. призначений на посаду настоятеля Свято-Дмитрієвського храму в с. Ванчиківці Новоселицького благочиння Чернівецько-Буковинської єпархії, а з 29.12.2001 р. переведений настоятелем храму св. Стефана Великого с. Буда Новоселицького благочиння Чернівецько-Буковинської єпархії, де працює по даний час (а.с. 7 - 9).

Також вказані обставини також підтверджується довідкою №854 виданою 16.09.2013 р. Консисторією Чернівецько-Буковинської єпархії (а.с. 10).

Записи за спірні періоди внесені відповідно до вищезазначеної інструкції, засвідчені відповідними печатками підприємства, вказано накази про призначення та звільнення, і дефекти щодо вчинення записів відсутні.

Отже, період роботи позивача з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р. та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. підтверджуються записами в трудовій книжці та наданими вище документами, відомості зазначені у яких не суперечать відомостям трудової книжки.

Суд звертає увагу відповідача, що невиконання страхувальником обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності, однак позбавляти особу, за яку не сплачено страхові внески, соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач відмовляючи в зарахуванні позивачу до страхового стажу період з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р., та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. діяв протиправно. Тому суд для захисту прав позивача на належне пенсійне забезпечення зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням страхового стажу періодів з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р. та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. відповідно до трудової книжки.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 21.07.2020 р.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу період з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р., робота на посаді настоятеля Свято Дмитрівського храма с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. на посаді настоятеля Свято Стефанівського храму с. Буда Новоселицького району Чернівецької області відповідно до трудової книжки;

3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням страхового стажу періодів з 25.06.1979 р. по 29.12.2001 р. та з 29.12.2001 р. по 01.01.2004 р. відповідно до трудової книжки.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн..

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, Код )

Суддя І.В. Маренич