Справа № 520/5282/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 р. Справа № 520/5282/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, по справі № 520/5282/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області) в якому просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 17.03.2020 про відмову в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн, і кожного наступного (відповідного) року, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій, починаючи з 01.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. На підставі рішення суду позивачу перераховано пенсію по інвалідності з 01.10.2017. Проте, відповідач, на думку позивача, протиправно не здійснив перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.01.2018, з 01.01.2019, з 01.01.2020, у зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати у 01.01.2018 - 3723 грн, у 01.01.2019 - 4173 грн, у 01.01.2020 - 4723 грн. За результатами звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, було протиправно відмовлено в проведенні такого перерахунку, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 по справі № 520/5282/20, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 17.03.2020 про відмову в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч.3 ст.59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.01.1991, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн без обмеження її максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.01.1991, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн, і кожного наступного (відповідного) року, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій, починаючи з 01.01.2018.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 по справі № 520/5282/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про правомірність проведення перерахунку пенсії позивача за формулою, що передбачена п. 9-1 Порядку № 1210, положення якої не скасовані та є чинними. Вказує, що застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч. З ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто, за Законом 796-ХІІ умови, порядок призначення пенсії по інвалідності визначаються актами Кабінету Міністрів України (ч. З ст. 54), і розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. При цьому, Закон 796-ХІІ не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Позивач, не погодившись з доводами відповідача, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на доводи, ідентичні тим, що викладені у позові.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , має статус особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни та є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесений до 1-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення серія НОМЕР_2 від 02.08.2019, яке видане Харківською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до довідки МСЕК серія 10 ААБ № 681505 від 23.12.2013, позивачу встановлено 2-гу групу інвалідності безстроково з 70% втрати працездатності.

Причина захворювання та інвалідності пов`язана з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС .

Як вбачається з довідки військової частини 03505 (нове найменування НОМЕР_3 ) № 396 від 23.06.1988 та військового квитка серії НОМЕР_4 , позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження дійсної строкової служби у зоні відчуження у період з 12.05.1986 по 22.05.1986, з 03.06.1986 по 03.07.1986 та з 05.08.1986 по 05.09.1986.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі призначення та перерахунків пенсій № 28 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та йому призначена державна пенсія по інвалідності відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.01.1991.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 по справі №2040/8023/18, яке набрало законної сили 26.11.2018, було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, провести перерахунок та обчислення державної (основної) пенсії ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.59 прямої дії Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.10.2017.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 по справі № 2040/8023/18 пенсію позивачу перераховано, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2017 - 3200 грн.

Проте, зі зміною мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн відповідачем не було здійснено перерахунку пенсії позивача, зазначивши, що в рішенні суду від 24.10.2018 по справі № 2040/8023/18 відсутнє зобов`язання в подальшому проводити перерахунок пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного (наступного) року.

16.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії та просив відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 по адміністративній справі № 2040/8023/18, починаючи з 01.01.2018, здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 -XII від 28.01.1991, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій.

Рішенням №150762/184 від 17.03.2020 відповідач відмовив у перерахунку та обчислення державної (основної) пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного (наступного) року.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли внаслідок того, що в зв`язку зі зростанням мінімальної заробітної плати в Україні відповідачем, як вважає позивач, протиправно не було перераховано пенсію, що слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 16.03.2020 до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 по справі №2040/8023/18, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Приймаючи спірне рішення від 17.03.2020 № 150762/187 про відмову в проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018, відповідач посилався на те, що тільки з 01.07.2019 у позивача виникло право на перерахунок пенсії, обчисленої у п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26 червня 2019 р. № 543, у зв`язку з чим і було проведено перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру пенсії з 01.07.2019. При цьому, розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено у відповідності до вказаного Порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Закон 796-XII).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», зокрема, ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII викладено у такій редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року». Вказані зміни набрали законної сили з 01.10.2017.

У зв`язку зі зміною редакції ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII, Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 15 листопада 2017 р. № 851, якою внесено до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тесту Порядок № 1210), зміни, зокрема доповнено пунктом 9-1, наступного змісту:

«За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс 1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26 червня 2019 р. № 543, зокрема абзац перший пункту 9-1 Порядку № 1210, викладено в такій редакції: 9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: .

Таким чином, особи, які під час проходження дійсної строкової служби брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, їх пенсія по інвалідності, за їх бажанням, має обчислюватися з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року тобто, починаючи з 01.10.2017 за певною формулою, яка визначена пунктом 9-1 Порядку № 1210.

Оскільки ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме під час проходження дійсної строкової служби (що підтверджується його військовим квитком серії НОМЕР_4 ), внаслідок чого став особою з інвалідністю, його пенсія по інвалідності має обчислюватися, за його бажанням, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року не з 01.07.2019, а починаючи з 01.10.2017, у тому числі і за період з 01.01.2018 по 30.06.2019.

Посилання відповідача у спірному рішенні на Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26 червня 2019 р. № 543, якою абзац перший пункту 9-1 Порядку № 1210, викладено в новій редакції, як на підставу для відмови у перерахунку пенсії до 01.07.2019, є неприйнятними з огляду на те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме під час проходження дійсної строкової служби, а не був військовозобов`язаним, призваним на військові збори, як врахував відповідач.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 17.03.2020 про відмову в проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.01.1991.

Разом з цим, із змісту вказаного рішення не вбачається, що відповідачем було розглянуто вимоги позивача щодо застосування в якості розрахункової величини при перерахунку пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн, а також проведення відповідних виплат без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій. Рішення від 17.03.2020 не містить ані позитивного, ані негативного висновку відповідача щодо вказаних вимог позивача, тобто, по суті з цього питання не прийнято.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності в рішенні оцінки відповідачем за наслідками розгляду заяви позивача від 16.03.2020, щодо застосування в якості розрахункової величини при перерахунку пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн, а також проведення відповідних виплат без обмеження граничного (максимального) розміру пенсій, суд не вправі втручатися в дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та підміняти орган Пенсійного фонду шляхом прийняття замість останнього рішення за процедурою відмінною від тієї, що визначена Законом № 796-XII.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05). Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст. 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому в разі, коли законом встановлено повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У разі ж коли суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати під час вчинення дії (прийняття рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Приписи абзацу другого ч. 4 ст. 245 КАС України встановлюють, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів вважає, що відповідач у спірних відносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, та непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких діяв відповідач.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 16.03.2020, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

Щодо вимог позову в частині проведення відповідних виплат без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб підлягає захисту у разі встановленням судом факту їх порушення.

Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Матеріали даної справи не містять доказів того, що розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку обмежений максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, у зв`язку із чим позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача проводити перерахунок державної (основної) пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, кожного наступного (відповідного) року, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Отже, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що внаслідок можливих протиправних дій з боку пенсійного органу будуть порушені права позивача на належний розмір пенсії. Тобто, вказані позовні вимоги направлені на майбутнє та є передчасними, оскільки спрямовані на захист ще непорушеного права позивача, через що в їх задоволенні належить відмовити.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п.1, п. 4 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам у справі та невірно застосовано до спірних відносин норми матеріального права з підстав та мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 по справі № 520/5282/20 підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 по справі № 520/5282/2020 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 150762/184 від 17.03.2020 про відмову в проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної (основної) пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796 -XII від 28.01.1991, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01.01.2018 - 3723 грн, на 01.01.2019 - 4173 грн, на 01.01.2020 - 4723 грн

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії від 16.03.2020, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій