Справа № 420/4574/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4574/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання - Белінського Г.В.,

представника відповідача Кисельова О.М., за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» до Головного управління ДПС у Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

28 травня 2020 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Бетон-Сервіс Груп, звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів, Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1328660/43171862 від 12.11.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 10.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 31.10.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1328659/43171862 від 12.11.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 15.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 31.10.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348445/43171862 від 09.12.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №12 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348448/43171862 від 09.12.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №18 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348446/43171862 від 09.12.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №19 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348447/43171862 від 09.12.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №21 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348444/43171862 від 09.12.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Поданий позов обґрунтований тим, що по взаємовідносинах з ТОВ «МОЛОДІЖНЕ» позивач виписав такі податкові накладні:

- №3 від 10.10.2019 року на загальну суму 311780,00 грн., в тому числі ПДВ 51963,33 грн.;

- №8 від 15.10.2019 року на загальну суму 91200,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 15200,00 грн.;

- №12 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.;

- №18 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.;

- №19 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.;

- №21 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.;

- №22 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.

Вказані податкові накладні позивачем направлено до ДПС для реєстрації в ЄРПН.

Як вказує позивач, за результатами обробки вищезазначених податкових накладних, позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкових накладних, в якій зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 3324 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/слуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 «Критеріїв ризикованості здійснення операцій». У квитанціях про зупинення позивачу запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За твердженням позивача, у відповідь на отримані квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, останнім направлено документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковими накладними, що підтверджується відповідними повідомленнями щодо подачі документів.

Однак, як вказує позивач, контролюючим органом не було надано належної оцінки поданим позивачем документам та Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), прийняті рішення №1328660/43171862 від 12.11.2019 року, №1328659/43171862 від 12.11.2019 року, №1348445/43171862 від 12.11.2019 року, №1348448/43171862 від 09.12.2019 року, №1348447/43171862 від 09.12.2019 року та №1348444/43171862 від 09.12.2019 року, якими відмовлено у реєстрації поданих позивачем податкових накладних з підстав ненадання первинних та розрахункових документів.

Позивач вважає, що у нього наявні передбаченні чинним законодавством України документи, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом та те, що такі документи були надані контролюючому органу, який не мав підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

(б) Позиція Відповідача

23 червня 2020 року до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

В обґрунтування відзиву представник відповідача, з посиланням на фактичні обставини справи, зазначив, що позивач направив на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних податкові накладні №3 від 10.10.2019 року, №8 від 15.10.2019 року, №12, №18, №19, №21, №22 від 21.10.2019 року, реєстрація яких зупинена та платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Представник відповідача зазначив, що платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненим податковим накладним.

Однак, як зазначає представник відповідача, рішеннями №1328660/43171862 від 12.11.2019 року, №1328659/43171862 від 12.11.2019 року, №1348445/43171862 від 12.11.2019 року, №1348448/43171862 від 09.12.2019 року, №1348447/43171862 від 09.12.2019 року та №1348444/43171862 від 09.12.2019 року відмовлено у реєстрації зазначених вище податкових накладних з підстав ненадання таких документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

На переконання представника відповідача, оскаржувані рішення із посиланням на підставу не надання платником податку всіх необхідних копій документів є повністю обґрунтованими.

ІІІ. Процедура та рух справи

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 02.06.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 06.07.2020 року.

У підготовчому засіданні 06.07.2020 представник позивача подав до суду клопотання про залучення у справі №420/4574/20 у якості співвідповідача Державну податкову службу України.

Протокольною ухвалою від 06.07.2020 року суд залучив до участі у справі №420/4574/20 у якості співвідповідача Державну податкову службу України, розпочав слухання справи спочатку та призначив підготовче засідання на 22.07.2020 року.

У підготовчому засіданні 22.07.2020 року суд продовжив строк підготовчого провадження до дев`яноста днів, про що постановив ухвалу на місці.

22.07.2020 року представник позивача подав до суду уточнений адміністративний позов.

Протокольною ухвалою від 21.09.2020 року суд закрив підготовче провадження у справі №420/4574/20 та призначив розгляд справи по суті на 30.09.2020 року.

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Суд встановив, що позивач- товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», , з 13.08.2019 року зареєстрований в якості юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.8). Основний вид економічної діяльності позивача є виробництво бетонних розчинів, готових для використання (КВЕД 23.63).

Згідно з витгяом №307 від 09.09.2019 року, позивач є платником податку на додану вартість з 01.10.2019 року з індивідуальним податковим номером 24 (т.1 а.с.9).

В користуванні позивача за договором оренди цілісний майновий комплекс загальною площею 2000 кв.м. по вул. Промислова, 30 в м. Одесі, , а саме: бетонозмішувальна установка - завод з виробництва бетонних та розчинних сумішей різних марок з устатковуванням, приладами, машинами, станками, механізмами та іншим, необхідним для виробництва бетонних та розчинних сумішей (т.1 а.с.14-16).

Відповідно до матеріалів справи, позивач також уклав договори про надання послуг автобетонорозмішувача та автобетононасосу (т.1 а.с.-23).

Матеріалами справи також підтверджено, що позивач здійснював закупівлю будівельних та інертних матеріалів (пісок, щебінь, цемент, бутове каміння, тощо) відповідно до договорів поставки (т.1 а.с.24-63). Вказані будівельні та інертні матеріали, використовуються для виробництва бетону та розчинних сумішей, що підтверджується відповідним регламентом позивача (т.1 а.с.17).

Судом встановлено, що 09.10.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» (виконавець) укладено із товариством з обмеженою відповідальністю «-МОЛОДІЖНЕ-» (замовник) договір про надання послуг №1, предметом якого є надання позивачем послуги автобетононасосу з ціною послуги у розмірі 100,00 грн. за відкачаний кубічний метр бетону автонасосом (т.1 а.с.64-66).

Також 09.10.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» (постачальник) укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «-МОЛОДІЖНЕ-» (покупець) договір поставки №1, згідно з предметом якого позивач поставляє у власність покупця бетон у кількості та за ціною одиниці виміру, зазначених у рахунка-фактурах (т.1 а.с.67-69).

Відповідно до матеріалів справи, позивач здійснював поставку бетону та надавав супутні послуги з автобетононасосу на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «-МОЛОДІЖНЕ-» у відповідності до укладених договорів поставки №1 від 09.10.2019 року та договору про надання послуг автобетононасосу №1 від 09.10.2019 року, на підтвердження чого позивачем надано до суду видаткові накладні, акти наданих послуг та товарно-транспортні накладні (т.1 а.с. 73-98; 103-116; 121-123;128-130; 135-137;142-144).

На підтвердження здійснення оплати товариством з обмеженою відповідальністю «-МОЛОДІЖНЕ-» на рахунок позивача за здійснену позивачем поставку та надана послуги, позивач надав до суду виписку з банківського рахунку за період з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року (т.1 а.с.146-148).

Суд встановив, що у зв`язку із здійсненням господарських операцій з контрагентом товариством з обмеженою відповідальністю «-МОЛОДІЖНЕ-», позивач склав такі податкові накладні: №3 від 10.10.2019 року на загальну суму 311780,00 грн., в тому числі ПДВ 51963,33 грн.; №8 від 15.10.2019 року на загальну суму 91200,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 15200,00 грн.; №12 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.; №18 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.; №19 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.; №21 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.; №22 від 21.10.2019 року на загальну суму 45600,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 7600,00 грн.

Вказані податкові накладні направлені позивачем до єдиного реєстру податкових накладних для їх реєстрації, однак, позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, а саме: № від 31.10.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №3 від 10.10.2019 року; № від 31.10.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №8 від 15.10.2019 року; № від 14.11.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №12 від 21.10.2019 року; № від 14.11.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №18 від 21.10.2019 року; № від 14.11.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №19 від 21.10.2019 року; № від 14.11.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №21 від 21.10.2019 року; № від 14.11.2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної №22 від 21.10.2019 року (т.1 а.с.71, 101,112,119,126,133,140).

У вказаних квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено, що обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку обсягу придбаного такого товару/послуги та обсягу постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», та запропоновано платнику податків подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд встановив, що позивач надав до Головного управління ДПС в Одеській області повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: №1 від 11.11.2019 року; №2 від 11.11.2019 року; №3 від 05.12.2019 року; №4 від 05.12.2019 року; №5 від 05.12.2019 року№6 від 05.12.2019 року та №7 від 05.12.2019 року, що також визнається представником відповідача Головного управління ДПС в Одеській області у відзиві на позовну заяву та підтверджується матеріалами справи. Зокрема, відповідно до матеріалів справи, позивачем надано разом із повідомленням про надання пояснень копії документів на придбання будівельних та інертних матеріалів, договори надання послуг, договори поставки, первинні документи, виписка з банківського рахунку, тощо (т.1 а.с.178-187).

За результатом розгляду поданих позивачем документів, Головне управління ДПС в Одеській області прийняло рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а саме: №1328660/43171862 від 12.11.2019 року, №1328659/43171862 від 12.11.2019 року, №1348445/43171862 від 12.11.2019 року, №1348448/43171862 від 09.12.2019 року, №1348447/43171862 від 09.12.2019 року та №1348444/43171862 від 09.12.2019 року (т.1 а.с. 99, 110, 117, 124, 138, 145; 160-173).

Суд встановив, що у вказаних рішеннях Головного управління ДПС в Одеській області зазначена однакова підстава для відмови у реєстрації податкових накладних позивача, а саме: ненадання платником податку копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не і надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

V. Джерела права та висновки суду

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пп. а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст.188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.201.16. ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п.п. 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є, зокрема відповідність податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Слід зазначити, що положення пунктів 6 та 7 Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Разом з тим, реєстрацію поданих позивачем податкових накладних зупинено через те, що вони відповідають вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

У листі ДФС України від 07.08.2019, який застосовувався до спірних правовідносин, визначені Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема у пп.2.1. п.2 зазначено, що операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, якщо: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі-Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Як встановлено судом, в отриманих квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено жодного з підкритеріїв п.п.2.1 п.2, якому би відповідав платник станом на момент формування квитанції про блокування податкових накладних, як це передбачено підпунктом 3 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної (у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються критерій(і) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку).

При цьому, відповідачем лише процитовано зміст п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, та запропоновано "надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДРПН", але жодні конкретні пропозиції щодо необхідних документів відсутні.

Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію ризиковості здійснення операцій. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв ризиковості здійснення операцій, при цьому не зазначення такого критерію(їв) ризиковості платника податку та/або критерію(їв) ризиковості здійснення операцій, та без зазначення переліку документів, які пропонується надати контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Слід зазначити, що листом від 27.02.2018 №2216/0/20-18 Державна регуляторна служба України доводила до відома Міністерства фінансів України, як розробника проекту Порядку № 117 від 21.02.2018 про те, що Критерії ризиковості підпадають під сферу дії Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в цілому та потребують обов`язкової установленої цим Законом процедури їх погодження.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак, за відсутності визначення вказаних критеріїв Кабінетом Міністрів України, зазначені у вищезгаданих листах ДФС України «тези» щодо критеріїв ризиковості не можуть бути джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, не можуть встановлювати обов`язкових правил поведінки, не є обов`язковими для виконання та, відповідно, такого роду листи не підлягають виконанню та застосуванню.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, який, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковим для врахування судом під час розгляду даної справи.

Таким чином, контролюючий орган, у даному випадку, порушив вимоги Порядку №117, оскільки у квитанціях про зупинення податкових накладних позивача не зазначено чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а застосування критеріїв ризиковості, що затверджені листами ДФС України є протиправним.

Суд також звертає увагу, що у даному випадку контролюючим органом не вказано у квитанції конкретних документів, які позивач мав би подати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність зупинення реєстрації спірних податкових накладних позивача, як передумови прийняття відповідних рішень Комісії ДПС України, в силу відсутності нормативно-правового документу, який регулював на час зупинення вказані питання, та не зазначення у квитанціях конкретного критерію з перелічених у пп.2.1. п.2 вказаного листа ДФС України.

Водночас, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що у порядку, визначеному п.16 Порядку №117, позивачем надані контролюючому органу копії документів та пояснення щодо господарських операцій, за результатами яких складені відповідні податкові накладні, для направлення до комісії для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних .

Натомість, оскаржуваними рішеннями комісії Головного управління ДПС в Одеській області позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставою для відмови позивачу у такій реєстрації є ненадання платником податку копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (необхідне підкреслити);

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Перевіряючи вказані обставини на предмет їх обґрунтованості та відповідність наданим до фіскальних органів позивачем письмових пояснень з переліком первинних документів, що підтверджується наявними у справі квитанціями про їх прийняття на центральному рівні, суд вказує наступне.

З наданих позивачем до матеріалів справи договірних та первинних документів судом встановлено, що позивач є виробником бетонних розчинів, готових для використання та здійснював постачання бетону на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «-МОЛОДІЖНЕ-». Разом з тим, суд наголошує, що вказівка у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних на те, що позивач не надав копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); та/або розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків є безпідставним, позаяк, як встановлено судом, конкретний перелік документів при надісланні повідомлення про надання пояснень щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, не витребовувався податковим органом.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 21.05.2019 року у справі №620/3556/18, в якій зазначається наступне: «…З прийнятих Комісією рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття, а лише містять загальну фразу про те, що причиною його прийняття є ненадання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. У рішеннях не зазначено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

З урахуванням зазначеного, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що податковим органом не дотримано вимог пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не наведено конкретної підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, поданих позивачем до реєстрації…».

Натомість, дослідження наданих первинних документів впродовж розгляду справи, доводить відсутність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та в подальшому відмову в реєстрації.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, як щодо зупинення реєстрації податкових накладних, так і прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог контролюючого органу.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18, від 2 квітня 2019 року по справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року по справі № 815/2791/18.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації спірних податкових накладних та в подальшому відмова комісії Головного управління ДПС в Одеській області в їх реєстрації, вчинено без наявних на це законних підстав та всупереч нормам Конституції України та Податкового кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1328660/43171862 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 10.10.2019 року; №1328659/43171862 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 15.10.2019 року; №1348445/43171862 від 09.12.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №12 від 21.10.2019 року; №1348448/43171862 від 09.12.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №18 від 21.10.2019 року; №1348446/43171862 від 09.12.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №19 від 21.10.2019 року; №1348447/43171862 від 09.12.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 21.10.2019 року; №1348444/43171862 від 09.12.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 21.10.2019 року, - є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині належать до задоволення.

Щодо аналізу самих господарських операцій між ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» та ТОВ «-МОЛОДІЖНЕ-», то в даній справі суд не надає оцінку реальності та фактичності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246.

Згідно з положеннями п.п.19,20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну фіскальну службу України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019, Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, фактично функції з реалізації державної податкової політики наразі виконуються Державною податковою службою України, в той час як згідно з вищенаведеними положеннями, здійснення функцій Державної фіскальної служби припинено.

Зважаючи на вищевикладене та з огляду на висновок суду щодо протиправності рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №3 від 10.10.2019 року днем її фактичного подання - 31.10.2019 року; №8 від 15.10.2019 року днем її фактичного подання - 31.10.2019 року; №12 від 21.10.2019 року днем її фактичного подання - 14.11.2019 року; №18 від 21.10.2019 року днем її фактичного подання - 14.11.2019 року; №19 від 21.10.2019 року днем її фактичного подання - 14.11.2019 року; №21 від 21.10.2019 року днем її фактичного подання - 14.11.2019 року; №22 від 21.10.2019 року днем її фактичного подання - 14.11.2019 року.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідачі впродовж судового розгляду справи не довели правомірність прийнятих рішень.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» належать до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, при зверненні до суду з даним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 14714,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №257 від 21.02.2020 року.

Зважаючи на задоволення позовних вимог ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» та враховуючи сплату позивачем судового збору за 7 вимог немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішень та похідні від неї вимоги зобов`язального характеру у розмірі 14714,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 14714,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки саме його рішення оскаржувались позивачем та скасовані судом.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 134, 139, 141, 245, 255, 293, 295 КАС України, суд -,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1328660/43171862 від 12.11.2019 року.

3.Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 10.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 31.10.2019 року;

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1328659/43171862 від 12.11.2019 року.

5. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 15.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 31.10.2019 року;

6. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348445/43171862 від 09.12.2019 року

7. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №12 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348448/43171862 від 09.12.2019 року.

9. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №18 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року;

10. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348446/43171862 від 09.12.2019 року.

11. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №19 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року.

12.Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348447/43171862 від 09.12.2019 року.

13. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №21 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року;

14. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1348444/43171862 від 09.12.2019 року.

15. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 21.10.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП», днем її фактичного подання - 14.11.2019 року.

16. Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» суму сплаченого судового збору в розмірі 14714,00 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п. 15.5 ч.І розділу VII Перехідні положення КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» адреса: 65031, м. Одеса, вул. Промислова, 31, .

Відповідач: Державна податкова служба України адреса: 04053, м. Київ, вул. Львівська площа 8; .

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5; .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя Бойко О.Я.

.