Справа № 580/3938/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року справа № 580/3938/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ., далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул.Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі відповідач) в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979 на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоду роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979 на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення позивачу пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме із 07.06.2020, у зв`язку із зарахуванням до страхового стажу позивача періоду роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979 на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А. від 23.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач неправомірно відмовив йому у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979 на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к. Позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 27.07.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме із 07.06.2020.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 06.08.2020 №2300-0302-8/38513 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу позивача не зараховано період роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979, у зв`язку з тим, що відповідачу не зрозуміло який рік вказано у наказі на прийняття на роботу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно зі ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Стаття 62 Закону №1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі №439/1148/17.

Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем не зараховано позивачу до страхового стажу період роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979, оскільки відповідачу не зрозуміло який рік вказано у наказі на прийняття на роботу.

Однак, із копії трудової книжки ОСОБА_1 судом встановлено, що позивач у періоди 01.08.1978 по 26.04.1979 працював на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1», що підтверджується засвідченим підписом посадової особи та печаткою посадової особи Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1».

З огляду на те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивача оформлена належним чином та містить відомості про дату і номер наказу про прийняття на роботу (наказ від 02.08.1978 №79-к) відповідач протиправно не врахував вказаний період роботи позивача до його трудового стажу.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Як вище зазначалось, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закон №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно з відомостями трудової книжки страховий стаж позивача для призначення пенсії за віком складає понад 27 років, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком із зобов`язанням відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 09.04.2019 №4981, і прийняти рішення з врахуванням висновків суду.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979, на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , період роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979, на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оформлене протоколом від 31.07.2020 №16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27.07.2020 із зарахуванням до страхового стажу позивача періоду роботи на посаді електромонтажника на Смілянській дільниці №3 по 3 розряду Черкаського спеціалізованого управління №424 тресту «Електромонтаж-1» із 01.08.1978 по 26.04.1979 на підставі наказу від 02.08.1978 №79-к та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком з врахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш