Справа № 240/13390/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про повернення позовної заяви
категорія 106030000
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву Харківського національного Університету повітряних сил ім.Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
14 серпня 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Харківського національного Університету повітряних сил ім.Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 429429 грн 47 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою звернення до суду стало невиконання відповідачем умов підписаного контракту через небажання продовжувати навчання, що обумовило обов`язок відшкодування ОСОБА_1 витрат на його утримання з 8 серпня 2016 року до 24 квітня 2019 року у навчальному закладі, розмір яких складає 429429,47 грн.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що не заперечує пропуск строку звернення до суду з даним позовом, однак вважає причини пропуску поважними на обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, що з 2007 року Університет проводить позовну роботу та забезпечує відшкодування державних витрат на утримання курсантів під час навчання у випадках, визначених законом.
Згідно судової практики раніше, Університет звертався до суду виключно у порядку цивільного судочинства та відповідно до загального строку позовної давності - 3 роки.
Проте, Великою Палатою Верховного суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №723/18/17 визначено щодо предметної юрисдикції даної категорії спорів в порядку адміністративного судочинства та фактично вплинула на розгляд справ, що до теперішнього часу перебували в провадженнях судів за правилами цивільного судочинства.
Також позивач зазначає, що при великій кількості звільнених курсантів, Університет не мав можливості подавати позовні заяви до суду відразу після їх звільнення. Крім того, планування претензійно-позовної роботи в Університеті проводилось виходячи зі строків звернення згідно цивільного судочинства.
На підставі викладеного Університет просить взяти до уваги практику Європейського Суду з прав людини, практику вищих судів та визнати поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду, поновити Харківському національному університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба строк звернення до суду.
Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом та дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу з наступних підстав.
Предметом оскарження у даній справі є стягнення з колишнього курсанта - громадянина ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суми у розмірі 429429,47 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.
Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Крім того, частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Спір виник з приводу відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвело до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, а тому даний спір стосується проходження відповідачем публічної служби, навіть якщо притягнення особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувалося після звільнення особи.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верхового Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16.
Враховуючи наведене, дана справа відноситься до категорії справ, для яких частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений місячний строк звернення до суду.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.
Встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Перевіряючи твердження позивача про те, що строк звернення до суду з даним позовом ним пропущено з незалежних від нього обставин, суд дійшов наступних висновків.
Громадянин ОСОБА_1 проходив навчання та військову (публічну) службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил (далі - Університет) з 8 серпня 2016 року до 24 квітня 2019 року на посаді курсанта.
24 квітня 2019 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 23 квітня 2019 року №108.
Громадянин ОСОБА_1 зобов`язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання частинами, про що свідчить його особистий підпис у рапорті від 23 квітня 2019 року.
Однак відшкодування витрат на користь Університету громадянином ОСОБА_1 не відбулось.
24 липня 2019 року (відповідно до відмітки пошти на конверті) - позивач вперше звернувся до суду з адміністративний позовом про стягнення з гр. ОСОБА_1 витрат на утримання в університеті (справа №240/9642/19). Справа розглядалася судом першої та апеляційної інстанції, та за результатами розгляду апеляційним судом позовна заява залишена без розгляду через пропуск строку звернення до суду.
Звертаючись до суду повторно позивач разом із позовною заявою подав заяву про поновлення строку звернення до суду.
Однак, суд визнав наведені представником позивача у заяві про поновлення строку причини пропуску строку неповажними та відмовив позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для подання клопотання з обґрунтуванням причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом за період з 11 травня 2019 року до 24 липня 2019 року та доказами поважності причин його пропуску.
Звертаючись до суду, позивач просив поновити строк для звернення до суду з даним позовом, так як він зумовлений лише тим, що до прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 13 березня 2019 року у справі №723/18/17, вказані позови розглядалися виключно за правилами цивільного судочинства та в межах трирічного строку. Крім того, позивач обґрунтовує причини поважності строку великим навантаженням через велику кількість звільнення курсантів та відсутності можливості подавати позови до суду відразу після звільнення курсантів. Також позивач послався на практику Європейського Суду з прав людини.
Аналізуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості подання ним адміністративного позову у період з 11 травня 2019 року (початок перебігу місячного строку для позивача) до 24 липня 2019 року (дата звернення позивача до суду вперше), оскільки у вказаний період позивач вже був обізнаний про те, що його спір підсудний адміністративному суду.
Обставини наведені позивачем у заяві не є об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.
Підсудність даної категорії справ та строки звернення до суду у даній категорії справ були визначені ще 12 грудня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду у справі №804/285/16.
Практика Європейського суду з прав людини, на яку посилається позивач, може застосовуватись судом виключно для захисту прав людини, а не для захисту державних закладів чи суб`єктів владних повноважень.
За жодних обставин практика Європейського суду з прав людини не може бути застосована судом проти прав людини, у даному випадку, курсанта Харківського національного Університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба.
Отже, суд вважає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом у строк, встановлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до положень частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином, враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а на обґрунтування заяви про поновлення строку звернення позивачем не наведено жодних поважних причин його пропуску, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.
Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
ухвалив:
Позовну заяву Харківського національного Університету повітряних сил ім.Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів - повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення

Суддя Д.М. Гурін