Справа № 640/16293/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 640/16293/19

адміністративне провадження № К/9901/25158/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві, на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі № 640/16293/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кул Терм Груп» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Вперше касаційну скаргу на зазначені судові рішення Головне управління ДПС у м. Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві подало 30 червня 2020 року, яку Верховний Суд ухвалою від 07 липня 2020 року повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Верховний Суд зазначив, що перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Натомість викладено обставини справи, процитовано висновки акта перевірки та норми Податкового кодексу України з формальним зазначенням, що підстава для оскарження - пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та частина третя статті 351 КАС України. При цьому, скаржником не зазначено, яку саме норму права судами попередніх інстанцій застосовано неправильно, висновок щодо застосування якої, на думку скаржника, наявний наведеній ним постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 826/7047/13-а (касаційне провадження К/9901/436/18). Тому Суд зазначив, що наведені доводи не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Крім того, частина третя статті 351 КАС України не є підставою касаційного оскарження судових рішень.

Пізніш, відповідач неодноразово звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду, але ухвалами від 06 серпня 2020 року та 08 вересня 2020 року Верховний Суд повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі. При цьому, Судом було зазначено, що у касаційній скарзі відповідач цитує висновки акта перевірки та норм Податкового кодексу України з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Водночас, скаржнику неодноразового було роз`яснено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Зміст касаційної скарги свідчить, що вона дублює зміст попередньо поданих касаційних скарг, обґрунтування яких судами вже було визнано недостатнім для відкриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Водночас, скаржник посилається на ту ж саму постанову Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 826/7047/13-а (касаційне провадження К/9901/436/18), посилання на яку судом вже визнано таким, що не доводить застосування судами норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, в тому числі які викладені у цій постанові.

Натомість обґрунтування цієї підстави зводить виключно до викладення обставин справи, цитування висновків акта перевірки та норм Податкового кодексу України. Скаржник не зазначає, якому саме висновку Верховного Суду та щодо застосування яких норм права суперечать ухвалені у цій справі судові рішення..

Звертаючись з даною касаційною скаргою відповідач жодним чином не виправив виявлені судом під час попередніх звернень недоліки касаційної скарги. Текст касаційної скарги є формально ідентичним попередній касаційній скарзі, та не містить передбачених КАС України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Ухвалами Верховного Суду вже надавалися вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині визначення підстав, натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржником, у зв`язку з чим подана касаційна скарга підлягає поверненню.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Враховуючи, що скаржнику було роз`яснено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга в частині викладення підстав оскарження судових рішень в касаційному порядку, натомість, які так і не були враховані і виправлені скаржником, касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві, на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі № 640/16293/19 - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко