Справа № 240/9732/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 жовтня 2020 року м. Житомир справа № 240/9732/20

категорія 111060000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Токарева М.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування вимоги:

- №Ф-763-23 від 07.12.2018 про сплату боргу в сумі 21201,83 грн.;

- №Ф-763-23 від 14.01.2019 про сплату боргу в сумі 19475,37 грн.;

- №Ф-763-23 від 14.04.2020 про сплату боргу в сумі 18012,24 грн.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-ти денний строк, з дня вручення ухвали, для усунення її недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач надіслав до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду та визнати поважними причини пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із даним позовом зазначає, що про наявність спірного боргу позивач дізнався з липня 2019 року, проте не міг своєчасно оскаржити у зв`язку із встановленням Кабінетом Міністрів України карантину.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст.122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Згідно абзацами 1, 2, 4 частини чотирнадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення. Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Положеннями абзаців 5-7, 9 частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.01.2019 року у справі №802/983/18-а, від 31.01.2019 у справі №802/983/18-а та від 17.07.2019 у справі №0740/1050/18 та повинна застосовуватись до спірних правовідносин, в силу положень ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як зазначалося судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимоги:

- №Ф-763-23 від 07.12.2018 про сплату боргу в сумі 21201,83 грн.;

- №Ф-763-23 від 14.01.2019 про сплату боргу в сумі 19475,37 грн.;

- №Ф-763-23 від 14.04.2020 про сплату боргу в сумі 18012,24 грн., проте до суду за захистом своїх прав звернувся лише 26.06.2020.

Суд критично ставиться до доводів позивача в обґрунтування поважності підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, щодо оскарження вимог від 07.12.2018 та 14.01.2019, оскільки був позбавлений можливості підготувати документи для подачі позову до суду у зв`язку із запровадженням у країні карантинних заходів.

Суд, звертає увагу, що відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 13.03.2020 р., № 87/2020, Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 р., № 211 по всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року. Тобто позивач не був позбавлена можливості підготувати документи до суду до запровадження карантину в країні. Також суд, зазначає, що карантинні обмеження не стосувалися до державних органів, тому отриманню копій оскаржуваних вимог протикарантинні заходи не перешкоджали. Крім того, позивач не був позбавлений можливості отримати оскаржувані вимоги засобами поштового зв`язку у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, щодо оскарження вимог від 07.12.2018 та 14.01.2019, позивач звернувся до суду з пропуском 10-ти денного строку.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що вказані позивачем у заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даною позовною заявою, є неповажними.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, оскільки наведені позивачем обставини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними та дійсно непереборними, позовну заяву в частині позовних вимог щодо оскарження вимог №Ф-763-23 від 07.12.2018 про сплату боргу в сумі 21201,83 грн. та №Ф-763-23 від 14.01.2019 про сплату боргу в сумі 19475,37 грн. необхідно повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Визнати неповажними, вказані ОСОБА_1 у клопотанні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування постанови.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування постанови в частині позовних вимог щодо оскарження вимог №Ф-763-23 від 07.12.2018 про сплату боргу в сумі 21201,83 грн. та №Ф-763-23 від 14.01.2019 про сплату боргу в сумі 19475,37 грн. необхідно повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева