Справа № 200/6354/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 р. Справа№200/6354/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, б.25; ), в якому просить:

- рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.05.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) за Списком №2 визнати незаконними та скасувати;

- рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області від 27.05.2020 про відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 визнати незаконними та скасувати;

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 21.01.1991 по 29.04.2005 в Костянтинівському металургійному заводі ім.Фрунзе (відкрите акціонерне товариство Костянтинівський металургійний завод) на посаді сортувальника-здавальника металу; до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) від 09.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем прийнято рішення від 27.05.2020 про відмову в призначенні пенсії. Позивач вважає, що рішення прийнято неправомірно, оскільки рішенням Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) визнані неконституційними положення, що передбачають підвищення пенсійного віку для окремих категорій осіб, а саме осіб, які працюють на шкідливих підприємствах. Крім того, зазначає, що відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 21 січня 1991 року по 29 квітня 2005 року в Костянтинівському металургійному заводі ім.Фрунзе (відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод» на посаді «сортувальника- здавальника металу», у зв`язку із відсутністю довідки пільгового характеру та до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1982 року по 16 липня 1984 року, у зв`язку з тим, що в атестаті не всі сторінки завірені печаткою навчального закладу. Позивач вважає, що надав всі належні документи для підтвердження періодів роботи, які підтверджуються записами у трудовій книжці, та відповідач таким чином порушує його право на отримання пенсії. У зв`язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що відповідно до записів в трудовій книжці заявниця з 21.01.1991 по 29.04.2005 працювала в калібрувальному цеху сортувальником-здавачем металу ділянки ліній шліфування в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Позивачем не було надано довідку, що уточнює пільговий характер роботи з 21.01.1991 по 29.04.2005 для підтвердження пільгового стажу. За записами, що містять вищезазначені документи, визначити заявниці зайнятість повного робочого дня на пільгових умовах на підприємстві не є можливим. У записах трудової книжки та архівної довідки відображено лише періоди роботи та назва посади, інформація про зайнятість повного робочого дня у шкідливих умовах праці та номер списку пільгової роботи відсутня. Дані записи підтверджують тільки загальний стаж роботи, а не пільговий. Також період навчання заявниці з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі №13, згідно наданого атестату, не враховано до загального стажу роботи, так як в документі не всі сторінки завірені печаткою установи. На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.07.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 14.08.2020 замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 17.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

На підставі ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянкою України (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 18.01.2001КостянтинівськимМВ УМВС України в Донецькій області), відповідно до ст.43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області ( орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011).

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

25.05.2020, ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

РішеннямиКостянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.05.2020, позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії. Вказано, що відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_3 від 18.07.1984 заявниця з 21.01.1991 по 29.04.2005 працювала в калібрувальному цеху сортувальником-здавачем металу ділянки ліній шліфування в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Згідно архівної довідки про стаж від 27.12.2019 №05-07-07/1065 заявниця з 21.01.1991 по 29.04.2005 сортувальником-здавачем металу ділянки ліній шліфування калібрувального цеха в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Довідку, що уточнює пільговий характер роботи з 21.01.1991 по 29.04.2005 для підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 не було надано (додаток 5 Порядку). За записами, що містять вищезазначені документи, визначити заявниці зайнятість повного робочого дня на пільгових умовах на підприємстві не є можливим. У записах трудової книжки та архівної довідки відображено лише періоди роботи та назва посади, інформація про зайнятість повного робочого дня у шкідливих умовах праці та номер списку пільгової роботи відсутня. Дані записи підтверджують тільки загальний стаж роботи, а не пільговий.Період роботи з 21.01.1991 по 29.04.2005 в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2.Заявницею надано атестат від 16.07.1984 №4852 про період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі №13, в документі не всі сторінки завірені печаткою установи, що не відповідає п.4 Наказу Міністерства вищої та середньої спеціальної освіти СРСР від 11.01.1961 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, заповнення та видачі дипломів особам, закінчивши вищі навчальні заклади СРСР». Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 29 років 10 місяців 17 днів, пільговий стаж по Списку №2 - 0 років 0 місяців 0 днів. На момент звернення відсутній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України №1058. За таких обставин відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку №2 (10 років).

Вказано, що право на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України №1058 ОСОБА_1 за наявним страховим стажем набуде після досягнення 63 років.

Також, в матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 18.07.1984, згідно якої позивач у спірні періоди:

- з 01.09.1982 по 16.07.1984 навчалася в технічному училищі №13 м.Костянтинівка;

- з 21.01.1991 по 29.04.2005 сортувальником-здавачем металу ділянки ліній шліфування по 3 розряду калібрувального цеха в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе.

Згідно наданої архівної довідки від 27.12.2019 №05-07-07/1065 вказано, що позивач працювала з 21.01.1991 по 29.04.2005 сортувальником-здавачем металу ділянки ліній шліфування по 3 розряду калібрувального цеха в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе. Згідно наказу від 31.07.2000 №263/118 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» затверджено підтвердження списку №2 виробництв, робот, професій, посад на роботах з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно списку.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення ст.1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XIІ), у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посаді показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015, встановлює, що віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правил поетапного збільшення показника вікового цензу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017, текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, ст.114, згідно із п.2 ч.2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказана норма набула чинності з 01.10.2017.

Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 врегульовано одночасно двома абсолютно ідентичними нормами різних законів, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII у редакції Закону №213-VIII від 02.03.2015 та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII.

Пунктом першим резолютивної частини Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015.

Пунктом 3 цього рішення вирішено, що застосуванню підлягає ст.13 Закону №1788-XII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі, в наступній редакції: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

Від так, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регулюють правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.

Відносно позивача, правила означених законів розбіжностей щодо пенсійного віку, з якого позивач набуває право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, який за пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, не має та складає 51 рік.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2.3 п.2 Інструкції про порядок ведення трудової книжки працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, передбачено порядок заповнення трудової книжки. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пункт 2 Порядку №383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.б ст.13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Правова позиція щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постановах від 28.02.2019 у справі №159/5032/16-а, від 22.08.2019 у справі №607/2864/15-а.

Суд не приймає посилання відповідача на відсутність розшифрування імені та по батькові у довідці архівної установи від 27.12.2019 №05-07-07/1066 про нараховану заробітну плату за період роботи з січня 1992 року по червень 2000 року в Костянтинівському металургійному заводі ім.Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»), як на підставу для відмови у її врахуванні, оскільки лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини виникнення спірних правовідносин, врахувавши доводи сторін, суд прийшов до висновку, що пільговий характер роботи позивача у спірний період в повній мірі підтверджено даними трудової книжки та іншими наданими ним документами, зокрема, довідками №05-07-07/1065 та №05-07-07/639 від 27.12.2019, виданими Виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі №13 суд зазначає, що відповідно до п.д ч.3 Закону України Про пенсійне забезпечення до страхового стажу зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженим Постановою КМУ №637 від 19.08.1993 визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервній і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право напільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" навчання у вищих і середніх спеціальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів та інше зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Із зазначеного вбачається, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в Інституті є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування особи на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та після закінчення навчання вона повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Так відповідно до Атестату №4852 ОСОБА_1 16.07.1984 закінчила Технічне училище №13 за спеціальністю «шліфувальник». Атестат завірено печаткою навчального закладу, не завірено печаткою навчального закладу лише сторінки, на яких зазначено оцінки, отримані позивачем за час навчання по спеціальних та загальних предметах.

Аналогічний запис про навчання міститься також у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , яка була подана при призначені пенсії.

Відповідачем не заперечується, що позивач навчалась з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі №13 м.Костянтинівка, проте не враховано вказаний період у зв`язку з відсутністю печаток на усіх сторінках атестату, проте суд вважає, що відсутність печатки на оцінках які позивач отримав не перешкоджає зарахуванню періоду навчання до страхового стажу, оскільки сам атестат містить печатки навчального закладу.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що у даній справі відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи спірне рішення використав повноваження не з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотриманням принципу рівності перед законом, дискримінаційно; без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Наведена правова позиція цілком узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постановах від 07.02.2019 у справі №699/155/17, від 26.02.2019 у справі № 497/2223/16-а.

Відповідачем не наведено належного обґрунтування правомірності прийнятого рішення, тому рішення відповідача від 27.05.2020 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пільгової пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст.9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є ефективним. Проте, позивачем допущено помилку в зазначенні дати спірного рішення відповідача, отже суд, враховуючи зазначене, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.05.2020 про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області від 27.05.2020 про неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі та неврахування при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» довідку архівної установи від 27.12.2019 року №05-07- 07/1066 про нараховану заробітну плату за період роботи з січня 1992 року по червень 2000 року в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»);

- зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 21.01.1991 по 29.04.2005 в Костянтинівському металургійному заводі ім.Фрунзе (Відкрите акціонерне товариство Костянтинівський металургійний завод) на посаді сортувальника-здавальника металу; до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) від 09.04.2020.

Щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2020 сплату судового збору за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, судовий збір не сплачено, тому відповідно до ч.2 ст.133, ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського, 25, ) про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.05.2020 про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області від 27.05.2020 про неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі та неврахування при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» довідку архівної установи від 27.12.2019 року № 05-07- 07/1066 про нараховану заробітну плату за період роботи з січня 1992 року по червень 2000 року в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»).

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 21.01.1991 по 29.04.2005 в Костянтинівському металургійному заводі ім.Фрунзе (Відкрите акціонерне товариство Костянтинівський металургійний завод) на посаді сортувальника-здавальника металу; до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 16.07.1984 в технічному училищі та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) від 09.04.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Повне судове рішення складено 12.10.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька