Справа № 158/1476/20
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1476/20
Провадження № 2-а/0158/80/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2, батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Мельника Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до поліцейського роти №2, батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Мельника О.С., Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови.
Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач у постанові вказав, що він керуючи транспортним засобом з причепом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено», а саме, здійснив рух через шляхопровід, на котрому встановлено даний знак, чим порушив пп. «в» п. 8.4 ПДР України, однак з даною постановою він категорично не погоджується, жодних дорожніх знаків, що забороняли (обмежували) б рух вантажних автомобілів на шляху його руху не було, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
З врахуванням наведеного просить вищевказану постанову серії ДП18 №233015 від 13.06.2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.07.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
27.07.2020 року від УПП у Волинській області ДПП НП України до суду подано відзив, відповідно до якого зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк, стягнення накладено в межах санкції статті, а тому є підстави щодо залишення вказаної постанови без змін. Крім того, відповідачем надано суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського Мельника О.С. та відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля від 13.06.2020 року.
31.07.2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терлецького О.М. до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що позивач був зупинений працівником поліції на вул. Кравчука, що у м. Луцьку, Волинської області, а не на вул. Соборності, про що зазначено у відзиві на позовну заяву. Разом з тим, додано карту руху позивача, а тому просив задовольнити позовні вимоги повністю.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 233015 від 13.06.2020 року, ОСОБА_1 , 13.06.2020 року о 11 год. 27 хв. у м. Луцьку, по вул. Кравчука, керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажним автомобілем заборонено», чим порушив п. 8.4 «В», а також після зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п. 9.9 «В» ПДР, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ст. 123 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
У відповідності до п. 8.1. Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з п. 8.4. Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи. Пунктом в) передбачено заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до знаку 3.3 розділу 33 Правил дорожнього руху "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.ч.1-3 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395 (далі Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до змісту статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
На відеозапису адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП вчиненого ОСОБА_1 , який доданий відповідачем до відзиву на позов, зафіксовано як з певного місця патрульна машина починає слідувати за транспортним засобом, під керуванням позивача, зупинення транспортного засобу, процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Однак на відеозапису відсутні докази вчинення позивачем порушення п.8.4, а саме знаку 3.3. Правил дорожнього руху України. Наданий відповідачем відеозапис не підтверджує факт проїзду позивача під заборонний знак 3.3 ПДР України.
Крім того, з фотокартки з мережи «Google Maps» вбачається знаходження знаку 3.3 ПДР на вулиці Соборності, що у м. Луцьку, але жодним чином не підтверджує рух позивача, по даній ділянці дороги. Будь-яких доказів, які б свідчили, що вказані знаки розміщені на шляху руху транспортного засобу під керуванням позивача суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів, показань свідків.
Відповідач належних та допустимих доказів в підтвердження порушення ОСОБА_1 п.8.4 «в», а саме знаку 3.3 Правил дорожнього руху України не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 420,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції.
Керуючись ст.ст. 241, 245, 246, 255, 257, 286, 295, пп.15.5) п.15) п.1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №2, батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Мельника Олександра Сергійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови - задоволити.
Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №233015 від 13.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Волинській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Терлецького Олександр Миколайович, адреса: м. Луцьк, а/с №7, Волинської області.

Відповідач:

поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинської області Мельник Олександр Сергійович, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області;

- Управління патрульної поліції у Волинській області, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Рішення суду не набрало законної сили

Копію рішення суду виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді

Ківерцівського районного суду Волинської області В.М. Ахмедов

Дата засвідчення рішення суду 12.10.2020 року.