Справа № 420/7421/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7421/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» (вул. Жуковського, буд.2, м.Одеса, 65014, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання та скасування податкової вимоги від 20 липня 2020 року №297259-50 в частині нарахування пені у розмірі 211145, 14 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом якого просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від « 20» липня 2020 року № 297259-50 в частині нарахування пені у розмірі 211145,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 24.06.2020 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» виник податковий борг.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» вважає, що відповідач, ГУ ДПС в Одеській області, неправильно визначив суму грошового зобов`язання, тому податком вимога ГУ ДПС в Одеській області № 297259-50 від 20 липня 2020 р. на суму 1 304 590,38 грн. суперечить законодавству в частині нарахування пені на суму 211145,14 грн., у зв`язку із чим звернулось з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 11.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

02.09.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУ ДПС в Одеській області позов не визнає, не погоджується з доводами позивача та вважає що позов не підлягає задоволенню.

Відповідачем надано розрахунок пені, яким спростовуються доводи позивача викладені в позовній заяві по кожному з податкових повідомлень-рішень. Також зазначено, що розрахунки здійснюються в автоматичному режимі в системі АІС «Податковий блок» та здійснюється за алгоритмом передбаченим у розрахунках.

Також відповідач вважає, що податкова вимога від 20.07.2020 року за №297259-50 є такою що відповідає нормам діючого законодавства.

07.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що розрахунок відповідача не відповідає діючому законодавству, а суми та дати відрізняються від вказаних у вимозі. Також позивач вважає, що у податкового органу відсутні підстави для нарахування пені на суму заниження податкових зобов`язань та за весь період такого заниження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

На підставі акта від 20.08.2019 року №1672/15-32-14-09/35768002 Головним управлінням ДПС в Одеській області були винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

податкове повідомлення-рішення від 19 вересня 2019 року №, яким ТОВ «ПКФ ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток на суму 469186, 00 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 19 вересня 2019 року №, яким ТОВ «ПКФ ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 516375, 00 грн.

Позивачем у встановлений строк податкове зобов`язання не сплатив, у зв`язку із чим відповідачем 20.07.2019 винесено позивачу вимогу №297259-50, відповідно до якої сума податкового боргу складає 1304590, 38 грн. (788448, 00 грн. основний платіж, 197112, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи), 319030, 00 грн. - пеня).

Не погоджуючись із нарахуванням пені, позивач звернувся до суду із позовом про скасування податкової вимоги у частині нарахованої пені.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у зв`язку із несплатою у встановлений строк податкового зобов`язання, відповідач з 29.09.2019 нараховував позивачу пеню.

Відповідно до оскаржуваної вимоги, сума нарахованої пені становить 319030, 00 грн.

Проте, суд вважає, що відповідачем не вірно розрахована пеня через наступне.

Відповідно до пп. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, TOB ПКФ Теплоенергомонтаж, відповідно до приписів п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, зобов`язане було сплатити податкове зобов`язання, визначені в податкових повідомленнях-рішення від 19 вересня 2019 року не пізніше 29 вересня 2018 року.

Відповідно до приписів пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається не раніше 30 вересня 2019 року.

Відповідно до приписів п. 129.4 ст. 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

В період з 30 вересня 2019 року по 19 липня 2020 року діяли наступні облікові ставки Національного банку України:

З 30.09.2019 по 24.10.2019 - 16,5%;

З 25.10.2019 по 12.12.2019 - 15,5%;

З 13.12.2019 по 30.01.2020 - 13,5%;

З 31.01.2020 по 12.03.2020 - 11%;

З 13.03.2020 по 23.04.2019 - 10%.

З 24.04.2020 по 11.06.2020 - 8%;

З 12.06.2020 по 19.07.2020 - 6%;

Таким чином, сума пені по податку на прибуток, нарахована на грошове зобов`язання 469185,00 грн. за період з 30.09.2019 по 19.07.2020 становить:

469185,50 грн.* 25 днів/100%*16,5*1,2/365 = 6362, 92 грн.

469185,50 грн.* 49 днів/100%*15,5*1,2/365 = 11715, 49 грн.

469185,50 грн.* 49 днів/100%*13,5*1,2/365 = 10175, 93 грн.

469185,50 грн.* 42 днів/100%*11*1,2/365 = 7107, 00 грн.

469185,50 грн.* 42 днів/100%*10*1,2/365 = 6460, 91 грн.

469185,50 грн.* 49 днів/100%*8*1,2/365 = 6030, 18 грн.

469185,50 грн.* 38 днів/100%*6*1,2/365 = 3507, 35 грн.

Загальна сума пені: 51 359, 77 грн.

Сума пені по податку на додану вартість, нарахована на грошове зобов`язання 516375, 00 грн. за період з 30.09.2019 по 19.07.2020 становить:

516375, 00 грн.* 25 днів/100%*16,5*1,2/365 = 7002, 89 грн.

516375, 00 грн.* 49 днів/100%*15,5*1,2/365 = 12893, 81 грн.

516375, 00 грн.* 49 днів/100%*13,5*1,2/365 = 11199, 41 грн.

516375, 00 грн.* 42 днів/100%*11*1,2/365 = 7821, 81 грн.

516375, 00 грн.* 42 днів/100%*10*1,2/365 = 7110, 74 грн.

516375, 00 грн.* 49 днів/100%*8*1,2/365 = 6636, 69 грн.

516375, 00 грн.* 38 днів/100%*6*1,2/365 = 3860, 11 грн.

Загальна сума пені: 56525, 47 грн.

Таким чином, у податковій вимозі №297259-50 від 20 липня 2020 року підприємству протиправно було зайво визначено до сплати пені в сумі 211145, 14 грн.

Суд зазначає, що у відзиві відповідач жодним чином не спростував доводи позивача, не надав свій контррозрахунок, не заперечив проти дати, коли мало бути розпочато нарахування пені, не зазначив, які діяли облікові ставки у спірному періоді. У відзиві відповідач зазначив лише про факт наявності у позивача податкового боргу (що позивач в свою чергу не заперечує). Також відповідачем у відзиві було зазначено таблицю розрахунків пені, однак з вказаної таблиці не зрозуміло яким чином нараховувалась пеня.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив повинен містити, зокрема, заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

Суд зазначає, що у відзиві відповідача не висловлено жодних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, не наведено посилань на відповідні докази та норми права, які б обґрунтовували відзив.

Отже, відповідач не надав жодних контраргументів на доводи, що викладені у позовній заяві.

Відтак, суд погоджуються із доводами позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позов необхідно задовольнити.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений судовий збір у розмірі 3167, 18 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» (вул. Жуковського, буд.2, м.Одеса, 65014, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання та скасування податкової вимоги від 20 липня 2020 року №297259-50 в частині нарахування пені у розмірі 211145, 14 грн. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від « 20» липня 2020 року № 297259-50 в частині нарахування пені у розмірі 211145,14 грн.

Стягнути за рахунок бюджетний асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» (вул. Жуковського, буд.2, м.Одеса, 65014, ) понесені судові витрати у розмірі 3167 (три тисячі сто шістдесят сім) грн. та 18 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А.Радчук

.