Справа № 240/7107/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7107/19

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

12 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року (прийняте у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач 06.05.2019 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.01.2019 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78400 грн та № про визначення штрафних (фінансових санкцій) в сумі 480000 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що в податковому повідомленні-рішенні від 11.01.2019 № невірно визначено період несвоєчасного подання звіту, оскільки відповідач не прийняв до уваги, що звіт було подано платником 16.11.2018, а не 19.11.2018, як вказано в акті перевірки, що призвело до зайвого нарахування штрафних санкцій. Крім того, контролюючим органом не враховано, що мав місце технічний збій бази ДФС при прийнятті даного звіту, що взагалі виключає відповідальність платника податків за такий період.

Обгрунтовуючи неправомірність податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019 № , позивач зазначає, що зміст порушення визначеного в п.120.3. ст.120 ПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки актом перевірки не спростовано факту внесення до звіту по контрольованим операціям саме інформації по всім здійсненим протягом 2017 року контрольованим операціям, а зафіксовано лише факт технічної помилки відображення обсягів таких операцій в іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті, що має наслідком утворення іншого складу правопорушення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що звіт вважається зареєстрованим у разі отримання платником податків квитанції №2. Відповідно до квитанції №2 пакет документів прийнято 19.11.2018 о 11:46:03 год., а тому податкове повідомлення рішення № є правомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення № відповідач у відзиві вказав, що позивачем визначено загальну суму операцій з контрагентом EASTOK AVIA FZC (ОАЕ) 3913075 грн., тоді як перевіркою встановлено 93453262 грн. Доказів того, що під час складання вказаного звіту допущено саме технічну помилку позивачем не надано, уточнюючий звіт після перевірки позивачем не подавався.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що сторони будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з`явились, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів, для прийняття обґрунтованого та законного рішення, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 15.06.2012 за основним видом економічної діяльності: пасажирський авіаційний транспорт.

22.12.2018 за результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД щодо несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2017 рік, повноти включення в звіт всіх контрольованих операцій складено акт перевірки №1514/06-30-14-04/38267160.

У висновку даного акта вказано, що перевіркою встановлено порушення ТОВ "Янеір" ЛТД пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за звітний 2017 рік та недекларування у звіті про контрольовані операції за звітний 2017 рік, проведених контрольованих операцій з нерезидентом EASTOK AVIA FZC (ОАЕ) на суму 93453262 грн, що свідчить про невиконання платником податків вимог, установлених п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України та вимог Порядку складання звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Мінфіну від 18.01.2016 № 8, та вчинення податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.120.3, п.120.4 ст.120 Податкового кодексу України.

Не погодившись з актом перевірки від 22.12.2018 товариство з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД 29.12.2018 направило на адресу Головного управління ДФС у Житомирській області заперечення.

10.01.2019 за результатами розгляду заперечень, Головне управління ДФС у Житомирській області відповіддю № 272/6/06-30-14-04-16 зазначило, що висновки в акті перевірки суб`єкта господарювання відповідають вимогам чинного законодавства.

11.01.2019 на підставі встановлених контролюючим органом порушень податкового законодавства було винесено податкові повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78 400 грн та № про визначення штрафних (фінансових санкцій) в сумі 480 000 грн.

29.01.2019 позивачем було подано скаргу до Державної фіскальної служби України на дані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги позивачу відмовлено у скасуванні податкових повідомлень-рішень від 11.01.2019 № та № .

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ "Янеір" ЛТД подало звіт про контрольовані операції за 2017 рік лише 19.11.2018, тобто, з порушенням термінів, зазначених п.п.39.4.2. п.39.4. ст.39 ПК України, оскільки термін подачі звіту про контрольовані операції за 2017 рік 01.10.2018 та не включило до звіту про контрольовані операції за 2017 рік господарські операції з на EASTOK AVIA FZC (ОАЕ) на суму 93 453 262 грн., у зв`язку з чим контролюючим органом правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 39.2.1.1. п. 39.2. ст. 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення змін до переліку організаційно-правових форм нерезидентів у розрізі держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до цього підпункту, вони набирають чинності з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому внесено такі зміни.

Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з таким нерезидентом за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а" - "в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими;

ґ) господарські операції (у тому числі внутрішньогосподарські розрахунки), що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Пункт 39.4. ст.39 ПК України визначає порядок складення та подання звітності для податкового контролю.

Так, п.п.39.4.1.-39.4.4. вказаного пункту ПК України визначено, що для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді. У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктами 120.3 та 120.4 статті 120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

Форма та порядок складання звіту про контрольовані операції встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.01.2016 № 8 затверджений Порядок складання Звіту про контрольовані операції (далі - Порядок № 8).

Згідно пунктів 1-4 розділу І Порядку № 8 звіт про контрольовані операції (далі - Звіт) подається до 01 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому Звіті інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий Звіт (Звіт з позначкою "звітний новий") до граничного строку подання Звіту за такий самий звітний період; уточнюючий Звіт (Звіт з позначкою "уточнюючий") після граничного строку подання Звіту за такий самий звітний період.

Новий та уточнюючий звіти повинні містити повну інформацію про контрольовані операції за звітний рік, як передбачено при складанні основного Звіту (Звіту з позначкою "звітний").

Якщо останній день строку подання Звіту припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Звіт складається із заголовної, основної частин, додатка та інформації до додатка, які є невід`ємною частиною Звіту. У заголовній частині наводяться дані про платника податків, який подає Звіт. В основній частині наводяться загальні відомості про операції з різними контрагентами, здійснені протягом звітного року. У додатку (додатках) наводяться дані про особу (осіб), яка (які) є стороною (сторонами) контрольованої операції, та деталізовані відомості про контрольовану(і) операцію(ії). У інформації до додатка наводиться інформація про ознаки пов`язаності платника податків із відповідним контрагентом відповідно до підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 розділу I ПК України.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ вказаного Порядку у графі 3 зазначається код нерезидента - сторони контрольованої операції, встановлений у країні його реєстрації. У разі наявності різних кодів (податковий, реєстраційний, ідентифікаційний тощо) надається перевага податковому.

Відповідно до пункту 2 розділу ІV Порядку № 8 додаток містить відомості про особу, яка бере участь у контрольованій операції, та детальну інформацію про здійснені протягом звітного року контрольовані операції. Загальний вартісний показник усіх контрольованих операцій, зазначених у Додатку (підсумок графи 20), має збігатися з вартісним показником, зазначеним у графі 4 Загальних відомостей про контрольовані операції основної частини звіту у рядку відповідної особи.

Підпункт 5 пункту 4 розділу ІV вказаного Порядку визначає, що у розділі Додатка "Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях" у відповідних рядках зазначаються, зокрема: 1) "Повне найменування особи" - повне найменування, яке зазначено у контракті (угоді). У разі здійснення господарських операцій (у тому числі внутрішньогосподарських розрахунків) між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні зазначається повне найменування нерезидента; 2) "Місцезнаходження особи (адреса)" - адреса місцезнаходження особи - сторони контрольованої операції; 3) "Назва країни, в якій зареєстрована особа" - назва українською мовою країни, в якій зареєстровано особу - сторону контрольованої операції, відповідно до Статистичної класифікації країн світу, затвердженої наказом Державної служби статистики України від 30 грудня 2013 року N 426 (із змінами). У разі здійснення контрольованих операцій з контрагентом-нерезидентом, який має податкову адресу на території вільної економічної зони "Крим", у рядку зазначається "ВЕЗ "Крим"; 4) "Код країни" - код країни відповідно до Статистичної класифікації країн світу, затвердженої наказом Державної служби статистики України від 30 грудня 2013 року N 426 (із змінами). У разі здійснення контрольованих операцій з контрагентом-нерезидентом, який має податкову адресу на території вільної економічної зони "Крим", у рядку зазначається код 805; 5) "Код особи" - повинен збігатися з кодом, зазначеним у графі 3 відповідної особи Загальних відомостей про контрольовані операції основної частини Звіту.

Відповідно до Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про інформацію", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", "Про телекомунікації" розроблений Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 06.06.2017 № 557 (далі - Порядок № 557), який визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу.

Згідно п.2 Порядку № 557 електронними документами є документи (у тому числі податкова звітність, звітність зі сплати єдиного внеску, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, договори, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку.

Обов`язковим реквізитом електронного документа є обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути ідентифікований та/або прийнятий до обробки і не матиме юридичної сили.

Перша квитанція це електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання, а друга квитанція електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Пунктом 3 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами). Обов`язкові реквізити електронних документів визначаються законодавством. Контроль за введенням даних, їх повнотою та достовірністю при створенні електронного документа покладається на його автора. Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі звіту про контрольовані операції за 2017 рік з додатком було здійснено п`ять спроб.

Перша спроба подати звіт про контрольовані операції за 2017 рік позивачем була здійснена 16.11.2018 о 10:21 год.

Квитанцією № 1 по звіту про контрольні операції за 2017 рік, 16.11.2018 о 10:21:18 год, код форми документу J0104704, за результатами обробки вказано, що документ збережено на центральному рівні. Присутні попередження. Документ буде оброблено у складі пакету пов`язаних документів. Через певний час подбайте про прийом квитанції № 2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття Вашого електронного документу.

Квитанцією № 2 по звіту, 16.11.2018 о 10:21:18 год, код форми документу J0104704, за результатами обробки вказано, що документ не може бути прийнятий - документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов`язаних документів (порушено цілісність пакету).

Квитанцією № 1 по додатку до звіту про контрольні операції за 2017 рік, 16.11.2018 о 10:21:19, код форми документу J0147104 - Відомості про особу, яка бере участь у контрольованих операціях, за результатами обробки: документ доставлено до Державної фіскальної служби, документ не прийнято. Виявлені помилки: Податковий документ не відповідає затвердженому наказом Міндоходів Ураїни від 29.11.2013 № 729 електронному формату (стандарту), а саме: помилка XML - звіт містить некоректні дані і не може бути збережений. Опис помилки: - Поле 'Код ЄДРПОУ підприємства (Україна)'. Поле повинно бути заповненим.

Отже, в квитанції №1 про подання звіту міститься інформація, що звіт не прийнятий з підстав відсутності коду ЄДРПОУ у позивача.

В той же час, з наданого позивачем XML файлу, який містить технічну інформацію поданого звіту вбачається, що під час подання позивачем звіту ТОВ "Янеір" вказано .

Крім того, з наданої позивачем роздруківки із сайту видно, що 14-16 листопада виникли збої у роботі сервера прямого з`єднання ДФСУ, що призвело до відсутності квитанцій про реєстрацію звітів та накладних.

При цьому, повторно подати звіт про контрольовані операції позивач намагався 16.11.2018 о 13:44, проте квитанцією №1 16.11.2018 о 13:44:05 у зв`язку із виявленням аналогічних помилок.

Отже, з наведеного слідує, що позивачем вживалися дії для подання звіту про контрольовані операції за 2017 рік 16.11.2018, проте, у зв`язку із некоректною роботою сервера ДФС такий звіт був прийнятий лише 19.11.2018 за наслідками повторних спроб позивача подати такий звіт.

Разом з тим, з пояснень позивача вбачається, що він не заперечує факту прострочення подання звіту. Фактично позивач подав звіт 16.11.2018 з простроченням строку встановленого податковим законодавством, проте, відповідачем безпідставно нараховано штрафні санкції за період до 19.11.2019 та відповідно застосовано штрафну санкцію в розмірі 78400 грн.

Стосовно висновків суду першої інстанції про те, що з урахуванням відмови у прийнятті додатку до звіту у зв`язку з не заповненням усіх граф встановленої форми, про, що повідомлено товариство, останньому відмовлено у прийнятті звіту, так, як звіт не містив повного пакету документів, як того вимагає Порядок № 729 колегія суддів зазначає, що такі висновки суду є необгрунтованими та безпідставними, оскільки з наданого позивачем відеозапису здійсненого позивачем з програми формування звітності для подачі до ДФС видно, що технічно неможливо сформувати та направити до ДФС програмним засобом 1-С звіт без формування додатків до нього. Система формує цілісний пакет звіту разом з додатком до нього для відправки до ДФС.

Щодо пояснень свідка наданих в суді першої інстанції апеляційний суд зазначає, що той факт, що головний бухгалтер ТОВ "Янеір" ЛТД ОСОБА_1 змогла подати звіт лише 19.11.2018 не спростовує того, що сервери ДФС з 16.11.2019 по 19.11.2019 працювали некоректно, що підтверджується інформацією з мережі інтернет, про некоректну роботу серверів ДФС.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.01.2019 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78 400 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 № колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.120.3. ст.120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

- 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

- 1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

-3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

За даними звіту про контрольовані операції за 2017 рік обсяг контрольованих операцій по контрагенту EASTOK AVIA FZC складає 3913075.

За даними реєстру актів виконаних робіт по оперативному лізингу загальний обсяг господарських операцій між позивачем та EASTOK AVIA FZC з 27.07.2017 по 31.12.2017 становить 96966098 грн.

Так, в акті перевірки від 22.12.2018 №1514/06-30-14-04/38267160 зафіксовано, що за результатами перевірки первинних документів бухгалтерського обліку виявлено факти недекларування у звіті про контрольовані операції за 2017 рік всіх господарських операцій, які підпадають під критерії контрольованих з нерезидентом EASTOK AVIA FZC (ОАЕ) на суму 93453262 грн. за звітний 2017 рік та наведено перелік незадекларованих контрольованих операцій у звіті за звітний 2017 рік у таблиці в акті.

При цьому, жодних додаткових контрольованих операцій, які б не були задекларовані платником така таблиця не містить, а містить виключно зазначення обсягів таких операцій в гривневому еквіваленті.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено, що ТОВ "Янеір" ЛТД листом №2351 від 14.12.2018 надало до ознайомлення копії документів, перелік яких наведено в Додатку 1 до Акту перевірки.

Проте, вказаний Додаток 1 до Акту перевірки не містить повний перелік копій документів, а саме в переліку не зазначено первинні документи, на підставі яких було складено звіт, акти виконаних робіт по договорам оперативного лізингу, копії яких також листом №2351 від 14.12.2018 було надано до перевірки.

Таким чином, в акті перевірки не наведено жодного первинного документа, який би містив відомості про здійснення контрольованої операції, яка не була задекларованою та не включена позивачем до звіту. Такі докази наявності незадекларованих у звіті контрольованих операцій відсутні і у матеріалах справи.

Стосовно того, що платником податку визначено загальну суму операцій з контрагентом EASTOK AVIA FZC (ОАЕ) 3913075 грн, тоді як перевіркою встановлено 96966098 грн, то колегія суддів в даному випадку приймає доводи позивача про те, що під час складання звіту ТОВ "Янеір" ЛТД допустило помилку і замість загальної вартості контрольованої операції (за вирахуванням непрямих податків) у гривнях, за якою відповідна операція відображена в бухгалтерському обліку платника податку, зазначило в графі 20 звіту загальну вартість контрольованої операції (за вирахуванням непрямих податків) у валюті визначеній контрактом, за якою відповідна операція відображена в бухгалтерському обліку платника податку та підтверджується первинними документами, які було надано до перевірки, що підтверджується даними обліку (Оборотно сальдова відомість по рах. 632 за 2017 рік з контрагентом EASTOK AVIA FZC (ОАЕ) та копією додатку до акту перевірки "Реєстр актів виконаних робіт по договорам оперативного лізингу ТОВ "Янеір" ЛТД за 2017 рік".

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що цінові та кількісні показники, наведені у звіті відповідають даним, відображеним у вказаних контрактах у доларах США, тобто 3913075 доларів США вказаних в звіті є еквівалентом 93453262 грн.

При цьому, вказане жодним чином не спростовано податковим органом.

Також, як вбачається з акту перевірки податковим органом не виявлено здійснення позивачем протягом звітного року інших контрольованих операцій, окрім тих, які зазначені в звіті позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з твердженнями позивача про те, що у звіті про контрольовані операції допущена арифметична (методологічна) помилка, а саме: всі відомості наведені у звіті відображені у валюті визначеній договорами, а саме: у доларах США, які при перерахунку за відповідним курсом відповідають сумам у гривні, які зазначені відповідачем у акті перевірки по даних операціях.

В зв`язку з тим, що звіт про контрольовані операції не є податковою звітністю в розумінні п. 46.1 ст. 46 ПК України, а складається з метою інформування про здійснення платником податків контрольованих операцій у звітному періоді, то ця арифметична (методологічна) помилка не призвела ні до заниження об`єкту оподаткування, ні до заниження податкового зобов`язання, вказана помилка ніяким чином не вплинула на повноту зазначених в звіті надходжень та не призвела до зменшення бюджетних надходжень.

Статтею 14 ПК України передбачено визначення понять, які вживаються в Кодексі. В даній статті поняття арифметичні або методологічні помилки відсутні. Крім того, Податковим кодексом України також не передбачено відповідальність за допущення арифметичної або методологічної помилки.

Відтак, у даному випадку позивачем порушено порядок складання звіту про контрольовані операції, а не пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про не включення позивачем до звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції, а в висновку акту перевірки не вірно кваліфіковано правопорушення вчинене позивачем, що призвело до протиправного застосування до позивача штрафних санкцій.

Отже, враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.01.2019 № про визначення штрафних (фінансових санкцій) в сумі 480000 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відносно позивача, в той же час позивачем спростовано висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.01.2019 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78400 грн та № про визначення штрафних (фінансових санкцій) в сумі 480000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову становить 558400 грн, а тому за подання позову позивач мав сплатити 8376 грн, а за подання апеляційної скарги 12564 грн.

Проте, згідно платіжного доручення № від 23.04.2019 позивачем сплачено 1921 грн., згідно платіжного доручення № від 23.04.2019 - 7200 грн., згідно платіжного доручення № від 02.12.2019 - 10800 грн. та згідно платіжного доручення № від 02.12.2019 - 2881,50 грн.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 20940 грн. судового збору.

При цьому, надміру сплачені кошти можуть бути повернуті позивачу за відповідним клопотанням відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 11 січня 2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78400 грн та від 11 січня 2019 року № про визначення штрафних (фінансових санкцій) в сумі 480000 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЯнЕір" ЛТД (10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника 7, ) понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 20940 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.