Справа № 560/6068/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6068/20
УХВАЛА

09 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України , Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про зупинення дії, зоборону вчинення дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року подав до суду заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить зупинити дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0202 від 30.07.2018) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності; зобов`язати Міністерство юстиції України утриматись від дій щодо видачі наказу про уведення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020, оформленого протоколом №41, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця ОСОБА_1 та заборонити відповідачам вносити в реєстр приватних виконавців інформацію про рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0202 від 30.07.2018) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності.

В обгрунтування заяви зазначає, що зупинення дії спірних рішень є необхідною умовою забезпечення йому гарантованого статтею 43 Конституції права на працю, яке включає, в тому числі, можливість заробляти на своє життя, оскільки зупинення цими рішеннями відповідачів його діяльності, як приватного виконавця, призведе до позбавлення його єдиного джерела доходу, а також порушення прав учасників виконавчих проваджень що перебувають у його провадженні.

За змістом частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Вжиття судом заходів забезпечення позову покликане своєчасно унеможливити настання негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 від 13.09.1989 Комітету Ради Європи про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема , прийматись у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язане з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту ; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалене у зв`язку з оскарженням адміністративного акту. У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен, зокрема, здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позрву, запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

За змістом частин 2 і 3 статті 40 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України. Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Згідно з частинами 3 і 4 статті 43 зазначеного Закону зупинення діяльності приватного виконавця за наявності підстав та в порядку, визначеному цією статтею, здійснюється шляхом видання наказу Міністерством юстиції України. З дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби.

Отже, внаслідок прийняття Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення його діяльності та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру приватних виконавців України, така особа не має права здійснювати відповідну професійну діяльність протягом установленого строку.

Рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020, оформленим протоколом №41, приватний виконавець ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності з застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення його діяльності.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що на момент її подачі на виконанні позивача як приватного виконавця перебуває 182 виконавчих документи. У разі незастосування судом заходів забезпечення позову заявник не здійснюватиме професійну діяльність протягом часу, визначеного цим рішенням, що є фактичним застосуванням дисциплінарного стягнення. Крім того, протягом зазначеного часу заявник буде позбавлений доходу, а учасники виконавчих проваджень, які перебувають у його провадженні - права на вчасне виконання виконавчого документу.

Суд також враховує, що відповідно до частини 3 статті 43 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону.

У відповідності до частини 5 статті 43 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" наслідком зупинення діяльності приватного виконавця є також передача ним виконавчих проваджень іншому виконавцю.

Отже, незалежно від результату судового розгляду позовних вимог заявника незастосування судом заходів забезпечення позову матиме наслідком додаткові зобов`язання приватного виконавця щодо виконання дій , необхідних для поновлення його діяльності.

Тому, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин нівелює ефективність судового захисту з огляду на строк розгляду справи, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд вважає, що застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, а тому, вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Дисциплінарне стягнення та його наслідки невідворотньо будуть застосовані до приватного виконавця після набрання законної сили рішенням суду у випадку відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, забезпечення позову у цій справі не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише спрямоване на збереження існуючого становища заявника до набрання законної сили судовим рішенням по суті спору, ухваленим судом в результаті встановлення правомірності рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Положеннями пунктів 1, 2 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Таким чином, суд вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити. ОСОБА_1 забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Зупинити упинити дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020, оформленого протоколом №41, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності приватного виконавця №0202 від 30.07.2018) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності до прийняття судом рішення у справі за позовом до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Заборонити Міністерству юстиції України до набрання законної сили рішенням по суті спору вносити до Єдиного реєстру приватних виконавців України запису про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 07.10.2020, оформленого протоколом №41, про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - 3 роки.

Головуючий суддя О.К. Ковальчук