Справа № 826/13459/16
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Ганечко О. М., Горяйнова А. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00071-1305 від 30.06.2016 яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб на суму 25000,00 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 14.12.2017 адміністративний позов задовольнив повністю.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.03.2018 залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 без змін.

Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 26.07.2019 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі № 826/13459/16 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Верховним Судом зазначено про те, що судами попередніх інстанцій не витребувано від відповідача або Мінекономрозвитку інформацію, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, в тому числі і відомостей щодо пробігу транспортного засобу позивача, які враховувались при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу позивача та впливають на визначення об`єкта оподаткування транспортним податком у звітному періоді.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про апеляційний розгляд повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LEXUS LX 570, з об`ємом двигуна 5663 куб. см., 2012 року випуску, дата реєстрації транспортного засобу 18.12.2012.

30.06.2016 Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпунктом 267.6.2 п. 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення - рішення №00071-1305, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати його.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що надані листи Мінеконмрозвитку від 22.02.2016 року №3252-08/4797-03 та від 03.12.2019 року №3805-05/51114-06 не доводять правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки не містять інформації щодо пробігу транспортного засобу позивача, а тому, неврахування відповідачем інформації щодо фактичного пробігу належного позивачу легкового автомобіля, унеможливлює здійснення правильного розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу.

Апелянт зазначає, що транспортний засіб позивача є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст.267 Податкового кодексу України, що підтверджується листом Мінекономрозвитку вих.№3252-08/4797-03 від 22.02.2016 року, згідно якого автомобіль марки LEXUS, модель LX 570 з об`ємом двигуна 57 л., до 5 років, бензин - належить до автомобілів, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» станом на 1 січня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 ПК України було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Об`єктами оподаткування, відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

У відповідності до приписів пунктів 267.3, 267.4, 267.5 та 267.6 статті 267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня 2016 року становить 1378, 00 грн.

Відтак, платниками транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік є фізичні особи, що мають у володінні транспортний засіб, з року випуску якого минуло не більше п`яти років, середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року, та інформація про який розміщена на офіційному веб-сайті Мінекономіки.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика), відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Згідно з пунктом 3 Методики №66, джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Отже, зі змісту підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Пунктом 14 даної методики встановлено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.02.2016 №3252-08/4797-03, адресованого Державній фіскальній службі України, на виконання вимог пункту 13 «Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів» Мінекономрозвитку надано інформацію щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016. Додатками до листа вказано: 1. «Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ»; 2. «Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі інформації, отриманої з інших джерел»; 3. «Перелік автомобілів, вартість яких неможливо визначити».

Як убачається з додатку 1 «Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ» автомобіль LEXUS LX 570 з об`ємом циліндрів двигуна 5,7 л наявний в переліку.

Міністерством було забезпечено роботу офіційного веб-сайту в режимі, який давав змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг. Враховуючи, що 1000 куб. см. є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 5663 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює відповідно 5,7 літра.

Згідно з Інформацією середньоринкова вартість автомобіля LEXUS LX 570 з об`ємом циліндрів двигуна 5,7 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач до 5 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового 2016 року.

Згідно з пунктом 12 Методики, коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі, коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Крім того, як убачається з матеріалів справи відповідач не зазначає фактичний пробіг належного позивачу автомобіля та не надає жодного документу з якого б такий пробіг вбачався.

Не звернення позивача до контролюючого органу в порядку пп.267.6.10 п.267.6 ст.267 ПК України для проведення звірки даних, не позбавляє позивача права оскаржувати загальному порядку рішення відповідача та не перекладає на позивача обов`язку доказування.

При цьому, матеріалами справи підтверджено та відображено в оскаржуваному рішенні, що відповідачем не було надано відомостей щодо пробігу транспортного засобу позивача, які враховувались при розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу позивача.

Колегія суддів зазначає, що таке неврахування інформації щодо фактичного пробігу належного позивачу легкового автомобіля, унеможливлює здійснення правильного розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу.

Враховуючи наведене, а також відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували правомірність здійсненого розрахунку вартості належного позивачу транспортного засобу, у тому числі фактичний пробіг автомобіля, застосованих при розрахунку інших складових транспортного засобу, які впливають на коефіцієнт коригування ринкової вартості, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Позивачем наведено суду достатні доводи, якими підтверджено протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість винесеного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

В силу положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

А. М. Горяйнов

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2020