Справа № 540/1172/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1172/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи - Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач, ДФС України), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі третя особа), в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі № 540/1481/19 в частині поновлення позивача на службі в ДФС України за період з 28.10.2019 до 08.04.2020 (114 робочих днів) у сумі 50857,68 грн.

Ухвалою від 12.05.2020 відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі № 540/1481/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020, позивач поновлений в податковій міліції Державної фіскальної служби України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та податкової міліції Державної фіскальної служби України з 19.06.2019. Вказане рішення в частині поновлення підлягало негайному виконанню. Однак, позивач поновлений на службі лише 09.04.2020 наказом ДФС України № 338-о. У зв`язку з тим, що у період з 28.10.2019 до 08.04.2020 у ОСОБА_1 тривав вимушений прогул, з причини його не поновлення на службі, позивач просить стягнути за вказаний період середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

23.06.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову з таких підстав. На постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020 року у справі № 540/1481/19 відповідачем подана касаційна скарга до Верховного Суду, рішення за результатами розгляду якої не прийняте на момент подання відзиву. На підставі викладеного, відповідач зазначає, що відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

24.06.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо адміністративного позову, в яких третя особа заперечує проти задоволення позовних вимог, з підстав аналогічних тим, які викладені у відзиві на позовну заяву ДФС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантин, заборонивши відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Постановами Кабінету Міністрів України строк дії карантину та заборонених заходів неодноразово продовжувався, в тому числі діє станом на сьогодні до 31.10.2020.

Підпунктом 2 пункту 9 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX (далі - Закон № 540-ІХ), розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені КАС України, зокрема, розгляду адміністративної справи, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, строк розгляду адміністративної справи визначений строком дії карантину.

У свою чергу, пунктом 3 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-IX (далі - Закон № 731-IX) , пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Крім того, пунктом 2 розділу ІІ Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Закон № 731-IX набрав чинності 17.07.2020.

Тобто, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом - 06.08.2020.

Станом на дату розгляду справи від відповідача не надходило заяви про продовження такого строку, відтак суд розглядає справу на підставі наявних документів.

У період з 14.09.2020 до 29.09.2020 головуюча суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці, з 28.09.2020 до 02.10.2020 - період тимчасової непрацездатності у зв`язку із хворобою.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу в ДФС України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Наказом ДФС України від 18.06.2019 № 1053-о старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі майора податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та податкової міліції ДФС України у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за підпунктом "г" (через скорочення штатів) пункту 64 Положення, доручено ГУ ДФС забезпечити ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом.

19.06.2019 ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі видано наказ №242-о "Про оголошення наказу ДФС України від 18.06.2019 № 1053-о "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі №540/1481/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020, визнаний протиправним та скасований наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України від 18.06.2019 № 1053-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 в податковій міліції ДФС України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та податкової міліції ДФС України з 19.06.2019. Стягнуто з ДФС України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.06.2019 до 25.10.2019 включно у розмірі 40150,80 грн. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в податковій міліції ДФС України на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ першого відділу управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Херсонській області ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та податкової міліції ДФС України з 19.06.2019. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з ДФС України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 9368,52 грн. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Стягнено з ДФС України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

09.04.2020 наказом ДФС України № 338-о "Про виконання рішення суду" скасований наказ ДФС України від 18.06.2019 №1053-о "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено позивача на службі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.09.2020 касаційна скарга Головного управління ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020 у справі № 540/1481/19 повернута скаржнику.

Вважаючи виконання відповідачем рішення суду несвоєчасним, позивач звернувся до суду із даним позовом для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 129 Конституції України проголошено однією із основних засад судочинства обов`язковість рішень суду.

Статтею 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок виконання судових рішень встановлений ст. 372 КАС України, частиною 2 якої, зокрема, передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно виконується негайно з моменту його оголошення в судовому засіданні (підписання суддею).

Тобто, законодавець покладає на роботодавця обов`язок добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення шляхом прийняття наказу про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду (підписання суддею), незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно зі статтею 236 КЗпП України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Відтак, наявність вини роботодавця у затримці виконання судового рішення є обов`язковою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження. А для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 260/1424/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд встановив, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/1481/19 про поновлення ОСОБА_1 на посаді прийнято 25.10.2019.

Втім, фактично рішення у справі № 540/1481/19 виконане 09.04.2019, оскільки наказ №338-о про поновлення позивача на посаді виданий 09.04.2019.

Отже, відповідач допустив затримку виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі № 540/1481/19.

Суд відмічає, що відповідач не надав суду жодних пояснень щодо причин такої тривалої затримки виконання рішення суду, що підлягало негайному виконанню.

Згідно із ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, положення статті 236 КЗпП України передбачає, що у разі несвоєчасного виконання роботодавцем рішення суду про поновлення працівника на роботі, такий працівник має право на виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, що утворилася через затримку виконання судового рішення про його поновлення на роботі.

Так, у пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з наступними змінами), при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав у цей час. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Згідно абзацу другому пункту 8 Порядку, після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 26.10.2019 до 08.04.2020.

У судовому рішенні від 25.10.2019 у справі № 540/1481/19 зазначено, що з наданої до суду ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі довідки від 09.10.2019 №351/21-22-05-02-09 слідує, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за два останні місяці роботи, що передували звільненню, становить 18736,94 грн (квітень 2019 року - 9368,47 грн, травень 2019 року - 9368,47 грн). У розрахунковому періоді позивачем відпрацьовано 42 робочих днів, а тому середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 446,12 грн (18736,94 грн / 42 робочих дні).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд відмічає, що розмір середньоденного заробітку плати ОСОБА_1 у сумі 446,12 грн визнаний сторонами у справі № 540/1481/19 та не оспорений в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, для розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення суд застосовує розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 у сумі 446,12 грн.

Час затримки виконання рішення суду у період з 26.10.2019 до 08.04.2020 становить 114 робочих днів: жовтень 2019 4, листопад 2019 21, грудень 2019 21, січень 2020 21, лютий 20, березень 21, квітень - 6.

Отже, стягненню з Державної фіскальної служби України на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у сумі 50857,68 грн (114 роб. днів х 446,12 грн.)

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 257-262 КАС, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 26.10.2019 до 08.04.2020 включно у розмірі 50857 (п`ятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 68 коп. з відрахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 106030000