Справа № 683/1245/20
Суддя: Андрощук Є. М.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/1245/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Свідерської К.В.

представника позивача Горобчишина С.В.

представника відповідача Богача Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови Подільської митниці Держмитслужби від 19.05.2020 року в справі про порушення митних правил №0152/40100/20. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 , директора ТОВ «Нарс Авто», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 60 262,32 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст. 485 МК України. Позивач визнав невірність класифікації ним транспортного засобу через неуважність, про що зазначено у самій постанові. Поряд з цим, будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення документів, їх недійсності чи недостовірності в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, разом з митною декларацією UA401160.2020.005568 від 19.02.2020р. позивач надав відповідачеві копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (графа 44 митної декларації), в якому у розділі Р.1 вказано робочий об`єм двигуна автомобіля 1689 см3.

Також відповідачем було видано картку відмови UA401160/2020/00237 в прийнятті митної декларації UA401160.2020.005568 від 19.02.2020р., митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а відповідно до митної декларації UA401160/2020/005845 від 21.02.2020р. транспортний засіб був оформлений відповідачем.

Таким чином, сплата митних платежів у повному обсязі мала місце 21 лютого 2020 року, тобто в день складення протоколу № 0152/40100/20 про порушення Позивачем митних правил.

У вищевказаній картці відмови зазначено, що у митному оформленні (випуску) транспортного засобу відмовлено через порушення статті 257 МК України та вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 651, в частині заповнення графи 33 МД, а саме - неправильно зазначено код товару згідно з УКТЗЕД. У МД зазначено , а правильний - .

Однак це не відповідає дійсності, оскільки коду згідно УКТ ЗЕД відповідають автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі з об`ємом циліндрів двигуна понад 2200 см3, але не більш як 3000 см3. Натомість Позивач заявляв у митній декларації UA401160.2020.005568 від 19.02.2020р. легковий автомобіль Mercedes-Benz, модель Vaneo, з робочим об`ємом циліндрів 1689 см3.

Вказаний факт свідчить про те, що сам митний орган не володіє достовірною інформацією про те, якому коду відповідає заявлений у митній декларації транспортний засіб.

Згідно митної декларації UA401160/2020/005845 транспортний засіб був оформлений (випущений) відповідачем. Митне оформлення автомобіля відбулося згідно коду згідно УКТ ЗЕД (графа 33 митної декларації), однак цей код не відповідає тому коду, за яким він мав бути оформлений згідно картки відмови UA401160/2020/00237, а саме коду згідно УКТ ЗЕД.

Крім того, позивач не подавав відповідачеві недостовірні документи, не надавав недостовірну інформацію, не приховав наявну у нього інформацію, необхідну для прийняття рішення про класифікацію товару у складному випадку.

У відзиві відповідач позов не визнав та зазначив, що 19.02.2020р. керівником ТОВ «НАРС АВТО» Нараєвським О.Ю. було подано на м/п «Хмельницький» Подільської митниці Держмитслужби в електронному вигляді митну декларацію (далі - ЕМД), якій присвоєно порядковий номер №UA401160/2020/005568, та товаросупровідні документи. В гр.31 зазначено «легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Vaneo; ідентифікаційний номер ТЗ (номер кузова/шасі) НОМЕР_2 , загальна кількість місць, включаючи місце водія-5; призначення-пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 1689 см.куб., потужність 67 кВт; бувший у використанні, календарний р.в. 2003, модельний р.в. 2003. Торговельна марка Mercedes-Benz. Виробник Mercedes-Benz, Німеччина». Даний транспортний був задекларований позивачем у графі 33 ЕМД за кодом згідно з УКТ ЗЕД - що відповідає кодуванню транспортного засобу із об`ємом двигуна від 1000 см.куб. до 1500 см.куб., понад 5 років, тип двигуна бензиновий. Згідно заявленого Позивачем коду УКТ ЗЕД ним розраховано для сплати (гр. 47 ЕМД) митні платежі в сумі - 49 224,19 грн (в тому числі ввізне мито - 2 827,91 грн., акциз - 33 479,06 грн., ПДВ - 12 917,22 грн). Під час розрахунку акцизного податку, незважаючи на те, що задекларований тип двигуна дизельний, позивачем застосовано ставку, передбачену ст.215 Податкового кодексу України для автомобілів з бензиновими двигунами згідно задекларованого ним коду згідно з УКТ ЗЕД (базова ставка податку 50 євро).

Під час виконання митних формальностей за ЕМД №UA401160/2020/005568 посадовою особою митного поста «Хмельницький» Подільської митниці Держмитслужби виявлено невірність класифікації позивачем товару за кодом згідно з УКТЗЕД, який не відповідає опису товару, зазначеному у гр. 31 даної ЕМД.

З врахуванням технічних характеристик зазначений транспортний засіб має класифікуватися за кодом згідно з УКТ ЗЕД - як транспортний засіб з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизель або напівдизель) із об`ємом двигуна понад 1500 см. куб. але не більше 2500 см. куб., що використовувався понад 5 років. Відповідно під час розрахунку акцизного податку має застосовуватися як базова ставка, передбачена ст.215 Податкового кодексу України для автомобілів з дизельними двигунами (базова ставка податку 75 євро).

Відповідно до службової записки управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Подільської митниці Держмитслужби від 20.02.2020р. №358/7.12-15/92 встановлено, що в разі класифікації автомобіля за вірним кодом згідно з УКТ ЗЕД сплаті підлягають митні платежі в сумі - 69 311,63 (в тому числі ввізне мито - 2 827,91 грн., акциз - 50 218,59 грн. (ставка 75 євро/1000 смЗ), ПДВ - 16 265,13грн. Різниця у сумі сплачених митних платежів за ЕМД №UA401160/2020/005568 від 19.02.2020р. та належних до сплати станом на дату виникнення податкового зобов`язання складає 20 087,44 грн.

Відповідно до протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0152/40100/20 позивач визнав невірність класифікації ним у ЕМД імпортованого автомобіля, посилаючись на неуважність.

Разом з цим позивач, вказавши в графі 31 ЕМД на підставі технічного паспорту достовірні відомості щодо опису автомобіля, необхідні для визначення його коду згідно з УКТЗЕД (рік виготовлення, тип та об`єм двигуна), зазначив недостовірні відомості щодо його коду в графі 33 ЕМД. При цьому знаючи достеменно, що ним задекларований тип двигуна дизельний, позивач обраховує необхідний для сплати акцизний податок, який впливає також на суму ПДВ, з нижчої ставки, передбаченої для бензинового двигуна. Зазначені обставини свідчать про наявність умислу на заявлення позивачем неправдивих відомостей в графах 33, 47 ЕМД.

Отже, ОСОБА_1 , будучи декларантом, у силу своїх обов`язків, передбачених ч. 8 ст. 257, ст. 266 МК України, мав задекларувати вірний код товару згідно з УКТ ЗЕД, нарахувати і сплатити відповідну суму митних платежів, і, відповідно, передбачати можливість настання шкідливих наслідків у вигляді зменшення розміру таких платежів внаслідок невірної класифікації товарів.

Таким чином, відповідач вважає, що директор ТОВ «НАРС АВТО» ОСОБА_1 заявив у ЕМД №UA401160/2020/005568 від 19.02.2020р. неправдиві відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, чим вчинив протиправні дії, які призвели до зменшення розміру митних платежів у сумі 20 087,44 грн, (ввізне мито - 0,00 грн, акциз - 16 739,53 грн, ПДВ - 3 347,91 грн), за що ст.485 МК України передбачена адміністративна відповідальність.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з вищенаведених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2020 року винесено постанову Подільської митниці Держмитслужби від 19 травня 2020 року в справі про порушення митних правил №0152/40100/20 щодо ОСОБА_1 , директора ТОВ «НАРС АВТО», якого визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 60 262,32 грн.

Підставою для винесення постанови зазначено те, що ОСОБА_1 заявив у ЕМД №UA401160/2020/005568 від 19.02.2020р. неправдиві відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, чим вчинив протиправні дії, які призвели до зменшення розміру митних платежів у сумі 20 087,44 грн, (ввізне мито - 0,00 грн., акциз -16 739,53 грн., ПДВ - 3 347,91 грн.), за що ст.485 МК України передбачена адміністративна відповідальність.

Неправильну класифікацію позивачем товару згідно з УКТЗЕД виявлено посадовою особою митного поста «Хмельницький» Подільської митниці Держмитслужби під час виконання митних формальностей за ЕМД №UA401160/2020/005568.

Відповідно до ст.495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 485 МК України встановлено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Об`єктивна сторона передбачає кілька видів протиправної поведінки.

Отже, зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов`язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

На аналогічну правову позицію вказав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 10.10.2017р. у справі №К/800/26523/17 (№638/19614/16-а).

Відповідно до ст.10 КУпАП України суб`єктивна сторона правопорушення за ст.485 МК України характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст.485 МК України. Позивач визнав неправильність класифікації ним транспортного засобу через неуважність, про що зазначено в оскаржуваній постанові (cтop. 2). Поряд з цим, будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення документів, їх недійсності чи недостовірності в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, разом з митною декларацією UA401160.2020.005568 позивач надав відповідачеві копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (графа 44 митної декларації), в якому у розділі Р.1 вказано робочий об`єм двигуна автомобіля 1689 см3.

Відповідно до статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, одним із способів захисту яких є визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем того, що заявлення ОСОБА_1 в митній декларації відомостей було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Доказів наявності протиправної мети дій позивача щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру відповідачем не надано. Отже, такі дії позивача не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тому оскаржувану постанову №0152/40100/20 від 19.05.2020 року належить скасувати.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72 79, 241 246, 250 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Скасувати постанову від 19.05.2020 року в справі про порушення митних правил №0152/40100/20 Подільської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Лебединського, 17; ), якою притягнено до відповідальності за ст.485 Митного кодексу України ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя