Справа № 340/1134/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1134/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 р. (суддя Кармазина Т.М.) в справі № 340/1134/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2020/000151/2 від 20.03.2020 р.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110000/2020/000151/2 від 20.03.2020, стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати: на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. та на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апелянта повторюють зміст відзиву на позову заяву. Так, зазначається, що при визначенні митної вартості проведено порівняння рівня заявленої митної вартості транспортного засобу з рівнями митної вартості автомобіля марки FORD моделі Transit Connect, 2017 року випуску, модельний рік випуску 2017, з технічними характеристиками: робочий об`єм циліндрів двигуна 1499 см3, потужність двигуна 88 кВт, з рівнями митної вартості транспортних засобів, митне оформлення яких вже здійснено. Рівень заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу (код товару згідно з УКТЗЕД 8703 31 90 10) - 3 100,00 євро, що є значно нижчим ніж рівень митної вартості автомобілів, які були у використанні. Митницею проведено аналіз вартості вказаного транспортного засобу на європейському ринку по наявному у вільному доступі Інтернет-ресурсі DAT.dе. Вартість транспортного засобу за вказаними вище показниками становить 8050,00 євро. Крім того, згідно з декларацією країни експорту від 14.03.2020 № MRN20DE34E5 вартість транспортного засобу на кордоні з Польщею становить 3150,00 євро, що не відповідає заявленим даним. Також апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем для митного оформлення транспортного засобу документи не містять відомостей про сплачену позивачем вартість транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.03.2020 р. позивачем на підставі рахунку-фактури №1825 придбано в Німеччині транспортний засіб автомобіль марки FORD модель Transit Connect, 2017 року випуску, модельний рік випуску 2017, з технічними характеристиками: робочий об`єм циліндрів двигуна 1499 см3, потужність двигуна 88 кВт, кузов № НОМЕР_1 , пробіг 157184 км, за ціною 3000 євро, що підтверджується квитанцією про оплату.

На вищевказаний автомобіль митними органами Німеччини 14.03.2020 року оформлена митна декларація №MRN20DE57E0, в якій у графі 22 зазначена вартість автомобіля в розмірі 3000 євро.

19.03.2020 р. придбаний позивачем автомобіль ввезено на територію України.

Відповідачу подано митну декларацію №UA110290/2020/000532, якою задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль марки FORD модель Transit Connect, 2017 року випуску, модельний рік випуску 2017, з технічними характеристиками: робочий об`єм циліндрів двигуна 1499 см3, потужність двигуна 88 кВт, кузов № НОМЕР_1 , за ціною 3000 євро, виробник FORD WERKE AG, Німеччина.

У вказаній митній декларації, крім іншого, позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 3000 євро.

На підтвердження заявленої митної вартості автомобіля позивачем надано рахунок-фактуру №1825 від 12.03.2020 р. та квитанцію (Quittung) про оплату. Також позивачем до митного органу подано довідку про витрати по доставці автомобіля в Україну в розмірі 100 євро.

Відповідачем розпочату процедуру консультацій із позивачем, зокрема, запропоновано надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачений за товар суму). Крім того, запропоновано надати інші додаткові в разі їх наявності, документи для підтвердження заявленої митної вартості, наприклад: митну декларацію країни відправлення або її копію; документи про страхову вартість автомобіля; рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленні спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел. Відповідно до ст. 254 Митного кодексу України запропоновано надати переклади на українську мову документів, які містять відомості про вартість товар.

Позивачем додатково надано копію митної декларації країни відправлення з вказаною ціною продажу (3000 євро) та переклад рахунку з німецької мови.

Відповідач за результатами розгляду поданої позивачем митної декларації №UA110290/2020/000532 від 19.03.2020 р. та доданих до неї документів відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості від 20.03.2020 №UA110000/2020/000151/2, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 5900 євро на підставі ст. 60 Митного кодексу України за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів) товарів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем товару визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало відповідачу право на коригування митної вартості товару.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.03.2020 р. позивачем подано до Дніпровської митниці Держмитслужби вантажу митну декларацію в режимі ІМ40 № UA110290/2020/000532 з метою митного оформлення транспортного засобу легкового автомобілю марки Ford моделі Transit Connect, 2017 року випуску, номер кузова (ідентифікаційний номер транспортного засобу) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна 1499 см.куб.

Декларантом заявлена митна вартість товару за основним методом визначення митної вартості (ціною договору) 3 100 євро, яка складається з фактурної вартості транспортного засобу 3 000 євро, транспортних витрат по доставці 100 євро.

До вантажної митної декларації позивачем додано рахунок-фактуру №1825 від 12.03.2020 р., квитанцію (Quittung) про оплату, довідку про витрати по доставці автомобіля в Україну в розмірі 100 євро.

Митним органом проведено перевірку заявленого рівня митної вартості з використанням інформації, яка міститься в електронних ресурсах митних органів, та встановлено, що заявлений рівень митної вартості найнижчий ніж рівні митної вартості товарів по митним оформленням, проведеним митницями України в режимі «імпорт» за час, наближений до дати ввезення товару.

Декларант повідомлений в рамках процедури консультування про необхідність надання касового або товарного чеку (квитанції, іншого еквівалентного по змісту документу, який підтверджує сплачений за товар суму); інших додаткових, в разі їх наявності, документів для підтвердження заявленої митної вартості, наприклад: митну декларацію країни відправлення або її копію; документи про страхову вартість автомобіля; рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленні спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел; переклади на українську мову документів, які містять відомості про вартість товару.

Декларантом додатково надано відповідачу наступні документи: копію митної декларації країни відправлення з вказаною ціною продажу (3 000 євро) та переклад рахунку з німецької мови.

За змістом рахунку (Quitting) транспортний засіб придбано позивачем на 3 000 євро, рахунок містить відомості про отримання продавцем зазначеної суми.

20.03.2020 р. Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2020/000151/2, яким митну вартість товару визначено із застосуванням другорядного методу (2-б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на рівні 5 900 євро.

За змістом цього рішення підставою для коригування митної вартості є неможливість перевірки правильності застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості та відсутність документів, що підтверджують числові значення заявленої декларантом митної вартості товару.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Відповідачем не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними.

Ані під час декларування спірного товару, ані під час судового розгляду справи відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких зазначені розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

Доводи апелянта стосовно відсутності документів, що підтверджують оплату товару, що й стало підставою для сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості, суд визнає необґрунтованими, оскільки декларантом з метою підтвердження заявленої фактурної вартості ввезеного транспортного засобу надано платіжні документи рахунок-фактуру №1825 від 12.03.2020 р., квитанцію (Quittung) про оплату, які містять відомості про сплату позивачем продавцю 3 000 євро за транспортний засіб, який оцінювався.

Доводи відповідача про те, що в декларації країни експорту №MRN20DE57E0 від 14.03.2020 р. зазначена вартість транспортного засобу в розмірі 3 150 євро, що не відповідає заявленим декларантом відомостям, розглянуті судом першої інстанції, яким обґрунтовано зазначено, що в графі 22 експортної декларації зазначена вартість автомобіля в розмірі 3 000 євро, а графа 46, в якій вказано « 3.150», містить відомості про статистичне значення без зазначення валюти.

При цьому відповідачем не поставлено під сумнів вартість витрат на доставку транспортного засобу в Україну в розмірі 100 євро, яка включена позивачем до митної вартості.

Стосовно посилань апелянта на правомірність коригування митної вартості транспортного засобу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на рівні 5 900 євро, суд зазначає наступне.

За змістом частин 1 та 2 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до статті 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

За інформацією Державної митної служби України з ПІК ЄАІС Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, за період з 15.12.2019 р. по 14.03.2020 р. здійснювалось оформлення митними органами України митних декларацій на автомобіль марки Ford, модель Transit Connect, календарний та модельний рік виготовлення 2017, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1499 см3, потужність двигуна 88 kw, відсутня інформація про здійснення митного оформлення автомобілів із зазначеними відомостями.

Застосування при коригуванні митної вартості відомостей, які містяться в митній декларації від 13.02.2020 р. № UА100730/2020/700860, суд визнає необґрунтованим, зважаючи на відмінність року випуску транспортного засобу, а також не врахування в цьому контексті реального технічного стану автомобіля, зокрема, пошкодження, які зазначені в поданій позивачем декларації (подряпини лако-фарбового покриття, забруднено та потерто оббивку салону та сидінь, пошкодження: права дверка, ліва дверка, капот, передній бампер, задній бампер, сліди від граду на криші). При цьому митна декларація від 13.02.2020 №UА100730/2020/700860, за митною вартістю якої здійснено коригування, не містить відомостей про наявність будь-яких пошкоджень транспортного засобу.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані органу доходів і зборів документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу від рівня вартості за інформацію мережі Інтернет та інформаційних баз даних митниці не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для коригування митної вартості.

Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товару, а також рівень митної вартості товару за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу, не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 р. в справі № 340/1134/20 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 р. в справі № 340/1134/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 12.10.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.10.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко