Справа № 2-а/465/651/06
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 2-а/465/651/06 пров. № А/857/9273/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 липня 2020 року про встановлення судового контролю та звіту про виконання судового рішення, прийняту суддею Мартьяновою С.М., в м.Львові, у справі № 465/651/06 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2019 року ОСОБА_2 , як правонаступник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю та звіту про виконання судового рішення у адміністративній справі № 2-а 351/06, мотивуючи тим, що починаючи з 2016 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з необгрунтованих пістав не здійснило виконання рішення суду.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07 липня 2020 року зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом 20 днів з дня отримання (вручення) копії даної ухвали подати суду звіт про виконання постанови Франківського районного суду у справі №2-а 351/06 від 15.12.2006 року.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не погоджуючись з даною ухвалою з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким заяву задоволити.

В обґрунтування вимог посилається на те, що на момент подання заяви про встановлення судового контролю та звіту боржника про виконання судового рішення у справі № 2-а/351/06, ОСОБА_2 повідомлена про те, що після проведення такого перерахунку розмір пенсії зменшується, про що свідчить копія листа Головного управління від 25.10.2019 № 4582/М-20/11.03-06, № 4853/М-20/11.03-06, а, відтак, перерахунок є недоцільним.

Представником ОСОБА_3 Крет О.І. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін ухвалу суду.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, представника пенсійного органу, яка просить задоволити апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її представників, які просять залишити без змін ухвалу суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент звернення заявника до суду із заявою про встановлення судового контролю та зобов`язання боржника подати суду звіт про виконання рішення в адміністративній справі №2-а 351/06, докази про виконання боржником рішення у вказаній справі відсутні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м.Львова від 15.12.2006 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням: щомісячної премії в розмірі 33,33% за підтримання бойової готовності і бездоганне виконання службових обов`язків з 01 січня 1996 р., щомісячної 15 % надбавки за роботу з таємними документами, з 01 січня 1996 р., щомісячної 40% надбавки грошового забезпечення за військову службу в Збройних силах України з 01 січня 1999 р. по 31 грудня 2002 р., щомісячної 100% надбавки грошового забезпечення з 1 січня 2003 року, щомісячної 90 % надбавки за безперевну службу з 1 травня 2003 року. Розархунок додаткових видів грошового забезпечення проводит из посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років з яких нараховується пенсія.

На виконання зазначеного рішення Франківським районним судом м.Львова 29.07.2007р. видано виконавчий лист № 2а-351/06 строком пред`явлення до виконання: три роки з 27.12.2006 року.

Ухвалою суду від 15.08.2016 року замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-351/06, а саме ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .. Змінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-351/06, а саме боржника Львівський обласний військовий комісаріат його правонаступником в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою суду від 21.11.2016 року поновлено ОСОБА_2 строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі 2а-351/06 ( 2а-465/651 /06).

Постановою Верховного Суду від 24.10.2018 року залишено без змін ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 2-а/465/651/06, 6-а/465/17/16.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України також передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини - Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини, якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до неї, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції.

Таким чином, усі ті гарантії, які передбачені в § 1 статті 6 Конвенції, повинні застосовуватися і на стадії виконання рішення. Однією з таких гарантій є встановлення розумного строку провадження, а отже, і розумного строку виконання рішення суду.

Розумність строку виконання в кожній справі оцінюється окремо, враховуючи складність справи, поведінку заявника та державних органів.

Саме з метою підвищення ефективності виконання судових рішень було запроваджено інститут судового контролю.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений ст. 382 КАС України.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Отже, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суд може вжити до суб`єкта владних повноважень заходи реагування у формі встановлення нового строку для подачі звіту або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Тобто, положення вищевказаної норми передбачає певну альтернативу дій суду за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень, або в разі неподання такого звіту, що полягає у виборі одного або декількох заходів судового контролю, а саме: встановлення нового строку для подачі звіту, або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають застосуванню у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду, або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду, що застосовується у разі наявності відповідних підстав та з метою забезпечення контролю за процесом виконання відповідного рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів виконання пенсійним органом рішення суду у повному обсязі, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, при цьому обов`язок суду контролювати виконання свого рішення закріплено безпосередньо Конституцією України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні докази виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області постанови Франківського районного суду м.Львова від 15.12.2006 року у справі № 2-а/351/06 у повному обсязі, і таке не представлено, як суду першої, так і апеляційної інстанції, а томупідставно задоволив заяву ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому така скасуванню не підлягає.

керуючись ч.3 ст.243, ст.ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 липня 2020 року про встановлення судового контролю та звіту про виконання судового рішення, у справі № 465/651/06 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 09.10.20