Справа № 826/6529/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Київ № 826/6529/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., розглянувши у порядку письмового провадження у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Адвокатського об`єднання «Головань і партнери»

до Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною

прийняв до уваги таке:

На розгляді в Окружному адміністративному суді міста Києва перебуває справа за позовом Адвокатського об`єднання «Головань і партнери» до Державної фіскальної служби України, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 17.11.2017 вх.№81632/17 просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальною служби України щодо невчинення дій необхідних для перерахування коштів з рахунку Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в рахунок погашення податкового боргу з податку в розмірі 14 782 грн. відповідно до поданого Адвокатським об`єднання «Головань і Партнери» додатку 4 до податкової декларації з ПДВ за березень 2017 року.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначив про протиправність дій відповідача щодо невчинення дій необхідних для перерахування коштів з рахунку Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в рахунок погашення податкового боргу з податку.

Відповідач правом заперечення на позов не скористався.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 відкрито провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до колегіального судового розгляду.

У судовому засіданні 29.11.2017 суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України (в редакції до 15.12.2017).

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у складі податкової декларації з ПДВ за березень 2017 року подав Додаток №4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника» (т. 1 а.с. 9-10).

На вказану заяву в системі «Електронного кабінету платника» позивачу направлено квитанції №1 та №2.

Згідно наданої позивачем Квитанції №1 податкова декларація з ПДВ за період березень, 2017 року - документ доставлено до центрального рівня ДПС України 20.04.2017 в 09:48:20. Зазначено: Документ буде оброблено у складі пакету пов`язаних документів, через певний час про прийом квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття (т. 1 а.с. 11).

Також, як слідує з квитанції №2 податкова декларація з ПДВ за період березень, 2017 року - документ доставлено до районного рівня 2659 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві 20.04.2017 в 09:48:20. Вказано: прийнято пакет. Зазначена в декларації сума коштів, яка підлягає перерахуванню до бюджету та/або на поточний рахунок на момент обробки декларації більша ніж сума накладної (31911)15847.4) (101) на момент прийняття декларації накладна складає 15847,4 грн. (т. 1 а.с. 12).

Однак, сума вказана у заяві 14782 грн протиправно, на думку позивача, не була списана відповідачем з рахунку позивача у системі електронного адміністрування ПДВ, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача вчинити дії по списанню таких сум в рахунок погашення податку.

Під час розгляду справи, враховуючи сплату позивачем ПДВ відповідно до платіжного доручення №2179 від 11.07.2017 на суму 14781,87 грн, позивач змінив позовні вимоги шляхом визнання бездіяльності протиправною щодо невчинення дій необхідних для перерахування коштів з рахунку Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в рахунок погашення податкового боргу з податку в розмірі 14 782 грн. відповідно до поданого Адвокатським об`єднання «Головань і Партнери» додатку 4 до податкової декларації з ПДВ за березень 2017 року.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пп. 17.1.10. п. 17.1. ст. 17. Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.п. 43.3., 43.4. ст. 43. Податкового кодексу України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми; платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Відповідно до п. 43.5. ст. 43. Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; на підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань" від 15 грудня 2015 року №1146 (чинного, на час виникнення спірних правовідносин), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №1679/28124, відповідно до статті 43 глави 1, статті 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, частини другої статті 45 глави 8 розділу II та частини другої статті 78 глави 12 розділу III Бюджетного кодексу України, Митного кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (надалі - Порядок).

Згідно з п. 5. Порядку, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Відповідно до п. 15 Порядку, у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Відповідно до ст. 87.1. Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 200-1.5. Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Разом з тим, як вказувалось вище, відповідно до квитанції №2 податкова декларація з ПДВ за період березень, 2017 року - документ доставлено до районного рівня 2659 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві 20.04.2017 в 09:48:20. Вказано: прийнято пакет. Зазначена в декларації сума коштів, яка підлягає перерахуванню до бюджету та/або на поточний рахунок на момент обробки декларації більша ніж сума накладної (31911)15847.4) (101) на момент прийняття декларації накладна складає 15847,4 грн.

Суд звертає увагу, що питання оскарження дій/бездіяльності контролюючого органу районного рівня, на момент звернення до суду, позивачем не ставиться, та відповідно не є предметом розгляду. Разом з тим, варто зауважити, що згідно положень податкового законодавства, від обробки поданих документів в подальшому впливає подальший перебіг дій щодо прийняття рішення по заяві щодо повернення коштів, чи зарахування їх в рахунок погашення податку.

Відповідно до положень КАС України, суд розглядає позовну заяву в межах позовних вимог.

Враховуючи встановлені судом обставини через призму положень вказаних положень Порядку та Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що в даному конкретному випадку відсутня встановлена бездіяльність відповідача Державної фіскальної служби України щодо невчинення дій необхідних для перерахування коштів з рахунку Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в рахунок погашення податкового боргу з податку в розмірі 14 782 грн. відповідно до поданого Адвокатським об`єднання «Головань і Партнери» додатку 4 до податкової декларації з ПДВ за березень 2017 року.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,5-11,19,72-77,90,241-246,250,263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову адвокатського об`єднання «Головань і партнери» відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді О.П. Огурцов

В.А. Кузьменко