Справа № 420/7518/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7518/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

1. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у нездійсненні виплати щомісячного довічного грошового утримання судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у період з жовтня 2010 року;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90%, починаючи з дати призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, по 18.02.2020 року;

3. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 2012 від 28.02.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ОСОБА_1 , згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду за №03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року;

4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у 134002,50 гривень, згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду за №03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював суддею у Ленінському, Суворовському районних судах м. Одеси та в Одеському окружному адміністративному суді. Остання посада, яку він обіймав, була заступник голови Одеського окружного адміністративного суду.

Позивач вказав, що з жовтня місяця 2010 року він знаходиться у відставці, і з цього часу отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Розмір цього утримання з жовтня місяця 2010 року до теперішнього часу складав 86 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Згідно довідки про обчислення стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , стаж роботи, що давав право позивачу на відставку, станом на 26.10.2010 року, становив 27 років 03 місяці та 10 днів.

Таким чином, позивач вважав, що відповідач повинен виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Окрім того, позивач вказав, що 28 лютого 2020 р. він звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки Одеського окружного адміністративного суду за № 03.4.19-7410/20 від 26.02.2020р.

На звернення позивача ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області надало рішення від 28.02.2020 р. за №2012, в якому вказано, що позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду від 26.02.2020 р. за № 03.4.19-7410/20 до надходження роз`яснень щодо порядку проведення такого перерахунку. Також відповідач мотивував відмову у проведенні перерахунку тим, що на даний час відсутній порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. по справі №1-15/2018 (4086/16).

Вказане рішення Головного управління ПФУ в Одеській області №2012 від 28.02.2020 року позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а бездіяльність, яка полягає у не здійсненні виплати щомісячного довічного грошового утримання судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у період з жовтня 2010 року позивач вважає неправомірною.

Також позивач зазначив, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, він, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру мого щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до ст.135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді. Розмір такої суддівської винагороди для позивача вказаний у довідці Одеського окружного адміністративного суду за № 03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року та складає 134002,50 грн.

Згідно пункту 3 Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 року положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач набув з 19.02.2020 року.

Також позивач вважає, що такий перерахунок має бути проведений йому у розмірі 90% від суддівської винагороди, вказаної у довідці Одеського окружного адміністративного суду за № 03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року, оскільки відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ухвалою від 14.02.2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 для долучення до матеріалів справи.

02.09.2020 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що до Головного управління звернувся позивач із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та доданою до неї довідкою від 26.02.2020 за вих. №03.4.19-7410/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці. Рішенням Головного управління від 28.02.2020 №2012 позивачу повідомлено про неможливість здійснення такого перерахунку.

Відповідач вказав, що відповідно до п.п. 4 п.24 Прикінцевих положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" розмір посадового окладу судді з 01.01.2020 становить: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно із абз. 1 п.25 Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 по справі №115/2018(4086/16) вказаний вище пункт визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Однак, враховуючи те, що підвищення суддівської винагороди судді не відбулося, правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 22.07.2020 за вих. №08-29/6133/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці - відсутні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді у Ленінському, Суворовському районних судах м. Одеси та Одеському окружному адміністративному суді.

Як вбачається з Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26.10.2010 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, який був наданий позивачем до органу Пенсійного фонду під час виходу у відставку для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 26.10.2020 року склав 27 років 03 місяці 12 днів (а.с. 35).

Згідно даного розрахунку, до стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховано наступний стаж:

- студент Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського (01.09.1982 р. - 01.07.1986 р.) - 01 рік 11 місяців 00 днів;

- служба в Збройних силах України (14.11.1979 р. - 26.11.1981 р.) - 02 роки 00 місяців 12 днів;

- старший помічник прокурора Ленінського району м. Одеси (26.06.1987 р. - 28.04.1992 р.) - 04 роки 10 місяців 02 дні;

- прокурор відділу загального нагляду прокуратури Одеської області (28.04.1992 р. - 08.02.1993 р.) - 00 років 09 місяців 8 днів;

- суддя Ленінського районного суду м. Одеси (08.02.1993 р. - 25.01.2003 р.) - 09 років 11 місяців 17 днів;

- суддя Суворовського районного суду м. Одеси (25.01.2003 р. - 14.07.2004 р.) - 01 рік 05 місяців 19 днів;

- суддя, заступник голови суддя Суворовського районного суду м. Одеси (14.07.2004 р. - 02.07.2007 р.) - 02 роки 11 місяців 20 днів;

- суддя Одеського окружного адміністративного суду (02.07.2007 р. - 26.10.2010 р.) - 03 роки 03 місяці 24 дні.

Відповідно до протоколу від 02.12.2010 року №438 позивачу призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді (а.с. 31).

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 28.02.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку від 26.02.2020 р. №03.4.19-7410/20, видану Одеським окружним адміністративним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказана довідка видана ОСОБА_1 відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008р. № 3-1, Закону № 1402-VIII зі змінами, рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020, про те, що станом на 19.02.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, складає 134002,50 грн., у тому числі: посадовий оклад - 78825 грн.; доплата за вислугу років (60%) - 47295 грн.; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (5%) - 3941,25 грн.; доплата за науковий ступінь - 0 грн.; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (5%) - 3941,25 грн.; щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - 0 грн. (а.с. 17).

28 лютого 2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №2012 "Про відмову у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в якому зазначено, що відповідно до підпункту 4 пункту 24 Прикінцевих положень Закону №1402-VIII розмір посадового окладу судді з 1 січня 2020 року станоновить: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Згідно із абзацом першим пункту 25 №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом має суддя, який за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював па посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року по справі №1-15/2018(4086/16) вказаний пункт визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Але на даний час відсутній порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням вказаного рішення Конституційного Суду України. За таких обставин позивачу відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду від 26.02.2020 року за вих. №03.4.19-7410/20 до надходження роз`яснень щодо порядок проведення такого перерахунку (а.с. 18).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ (далі за текстом - Закон № 2453-VІ) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судці у розмірі 80% грошового утримання судці, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судці понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

30.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі за текстом - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 р. №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VIІІ).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017р. отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019р. №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019р., було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII передбачалося, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020р. № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013р. № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013). Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 р. у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 року у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 року у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, саме з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

При цьому, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Такі правові висновки зроблено Верховним Судом у рішенні від 16 червня 2020 року по зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року.

Дана справа є типовою, оскільки відповідає ознакам, викладеним у пункті 59 рішення Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №620/1116/20, а тому суд згідно ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення в даній справі враховує правові висновки Верховного Суду у зразковій справі.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач вийшов у відставку з посади судді до кваліфікаційного оцінювання суддів і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку позивачу (судді у відставці) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 року №2012 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №2012 від 28.02.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ОСОБА_1 , згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду за №03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року; та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду за №03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 90% суддівської винагороди працюючого судді є такою, що задоволенню не підлягає, як передчасна, оскільки ані в заяві позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28.02.2020 року, ані в рішенні відповідача про відмову у здійсненні такого перерахунку від 28.02.2020 року, не йшлося про відсотковий розмір довічного грошового утримання ОСОБА_1 .

Тобто, відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання від розміру суддівської винагороди на даний час не є спірним, і в цій частині позовних вимог права позивача відповідачем не порушувалися.

Стосовно вимоги про нездійсненні виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у період з жовтня 2010 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді з жовтня місяця 2010 року, як судді у відставці, що підтверджується протоколом від 02.12.2010 року №438 (а.с. 31).

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач невірно встановив при звільненні позивача у відставку та виплачував з жовтня 2010 року по лютий місяць 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

Як встановлено судом, відповідно до Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26.10.2010 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, який був наданий позивачем до органу Пенсійного фонду під час виходу у відставку для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 26.10.2020 року склав 27 років 03 місяці 12 днів (а.с. 35).

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р., який був чинним на момент виходу позивача у відставку, кожен суддя за умови, що він пропрацював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку.

Частиною 4 абзац 1 вказаної статті передбачалося, що судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судці. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Абзац 2 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус судців» передбачав, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у зазначених осіб стажу роботи на посадах суддів не менше 10 років.

Таким чином, оскільки стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 26.10.2020 року складав 27 років 03 місяці 12 днів, за кожен повний рік стажу понад 20 років (7 років) позивачу мало бути нараховано додатково по 2% (тобто 14%), проте з урахуванням обмеження, встановленого ч.4 статті 43 Закону, розмір довічного грошового утримання позивача мав складати 90 відсотків заробітку судді.

Тому орган Пенсійного фонду протиправно не виплачував позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у період з жовтня 2010 року.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у не здійсненні виплати щомісячного довічного грошового утримання судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судці у період з жовтня 2010 року; та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90%, починаючи з дати призначення щомісячного довічного грошового утримання судді по 18.02.2020 року - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, а тому дана вимога підлягає задоволенню.

Приписами ч.1 ст.382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд вважає за можливе встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, 291, 371, 382, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у нездійсненні виплати щомісячного довічного грошового утримання судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді у період з жовтня 2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з дати призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, по 18.02.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №2012 від 28.02.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ОСОБА_1 , згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду за №03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду за №03.4.19-7410/20 від 26.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

У задоволенні решти позову ОСОБА_1 - відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів