Справа № 360/3310/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3310/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 04 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі позивач, Білокуракинське ОУПФУ Луганської області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач, Відділ), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26 серпня 2020 року ВП № 61100123, винесену державним виконавцем Відділу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 серпня 2020 року на адресу позивача надійшла постанова відповідача про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн по виконавчому провадженню № 61100123 по примусовому виконанню виконавчого листа № 360/2470/19, виданого 16 січня 2020 року Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Білокуракинського ОУПФУ Луганської області відновити ОСОБА_1 з 01 липня 2017 року виплату призначеної пенсії.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року набрало законної сили 03 вересня 2019 року.

Управлінням на виконання рішення суду здійснено нарахування у липні 2019 року на відомість серпня 2019 року ОСОБА_1 на виплату пенсію за віком за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року у сумі 5493,24 грн. Тобто позивачем вжито заходів щодо виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, а саме до 29 січня 2020 року.

Нарахована стягувачу пенсія за період з 01 липня 2019 року по 31 липня 2020 року, яка обліковується в Управлінні, буде виплачена за окремим Порядком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, який до теперішнього часу не прийнято.

Також позивач зазначає, що з огляду на Постанову № 27-1 виконання рішення від 02 липня 2019 року фактично не залежать від власного волевиявлення Управління.

Крім того, до Управління не надходила постанова відповідача про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн, а відразу надійшла постанова про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн.

Тобто в оскаржуваній постанові відсутні такі обов`язкові умови для накладення штрафу, як невиконання рішення суду без поважних причин, а також повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

З викладених підстав Управління вважає, що відповідачем безпідставно винесено постанову від 26 серпня 2020 року про накладення штрафу на суму 10200,00 грн.

Ухвалою від 09 вересня 2020 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (арк. спр. 40-41).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 05 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 57-58).

Від представника відповідача 08 жовтня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 63-68).

На виконання до Відділу 29 січня 2020 року надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року № 360/2470/19 про зобов`язання Білокуракинського ОУПФУ Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії з 01 липня 2017 року.

Державним виконавцем, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 29 січня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На адресу відповідача надійшла відповідь Білокуракинського ОУПФУ Луганської області, з якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

Державним виконавцем відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду. Боржником рішення суду не виконано, у зв`язку з чим 10 липня 2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

Державним виконавцем відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду. Боржником рішення суду не виконано, у зв`язку з чим 26 серпня 2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

Відповідач зауважує, що відсутність фінансування Білокуракинського ОУПФУ Луганської області не доведена документально, не надано доказів вчинення будь-яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу на боржника.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (арк. спр. 61, 62).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

За заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 360/2470/19, виданого Луганським окружним адміністративним судом 16 січня 2020 року про зобов`язання Білокуракинського ОУПФУ Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії з 01 липня 2017 року, заступником начальника Відділу (далі державний виконавець) винесено постанову від 29 січня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61100123 (арк. спр. 70-74).

Листом від 18 березня 2020 року № 1911/03-22/013 Білокуракинське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду боржником прийнято рішення про нарахування та виплату стягувачу в межах суми стягнення за один місць на серпень 2019 року за період з 01.08.2019 по 31.08.2019 у сумі 5493,24 грн. На виконання рішення суду Білокуракинським ОУПФУ Луганської області здійснено всіх можливих заходів щодо виплати стягувачу пенсії за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2019 року з урахуванням того, що з 01 січня 2019 року фінансування пенсійних виплат здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. Сума пенсії за період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2019 року, яка не виплачена за минулий період, нараховується та обліковується в Управлінні і буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (арк. спр. 79-81).

У зв`язку з невиконанням рішення суду, державним виконавцем відповідно до статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) направлено до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області вимогу від 08 липня 2020 року № 9041 (арк. спр. 82-83).

На вказану вимогу Білокуракинським ОУПФУ Луганської області 09 липня 2020 року направлено державному виконавцю лист № 1237-0123-5/902 з інформацією про виконання рішення суду, аналогічною викладеній у листі від 18 березня 2020 року № 1911/03-22/013 (арк. спр. 84-85).

До листа додано протокол нарахування стягувачу пенсії за період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2020 року в сумі 185416,23 грн (арк. спр. 86-87).

У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 10 липня 2020 року ВП № 61100123 про накладення штрафу на Білокуракинське ОУПФУ Луганської області у розмірі 5100,00 грн, яку отримано боржником 17 липня 2020 року, що підтверджено реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції відповідача 14 липня 2020 року, списком № 789 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих до поштового відділення, а також результатом відстеження статусу поштового відправлення (арк. спр. 88-91, 111).

У зв`язку з невиконанням рішення суду, державним виконавцем відповідно до статті 18 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) направлено до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області вимогу від 19 серпня 2020 року № 9971 (арк. спр. 96-97).

Білокуракинським ОУПФУ Луганської області 25 серпня 2020 року направлено державному виконавцю лист № 1237-0123-6/1706 з інформацією про виконання рішення суду, аналогічною викладеній у листах від 18 березня 2020 року № 1911/03-22/013 та від 09 липня 2020 року № 1237-0123-5/902 (арк. спр. 98-100).

Державним виконавцем винесено постанову від 26 серпня 2020 року ВП № 61100123 про накладення штрафу на Білокуракинське ОУПФУ Луганської області у розмірі 10200,00 грн, яку отримано боржником 17 липня 2020 року, що підтверджено реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції відповідача 26 серпня 2020 року, списком № 2165 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих до поштового відділення, а також результатом відстеження статусу поштового відправлення (арк. спр. 101-105, 112).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що Білокуракинським ОУПФУ Луганської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк повністю не виконано, а саме не виплачено стягувачу заборгованість з пенсії, що утворилася за період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2020 року у сумі 185416,23 грн.

В обґрунтування існування поважних причин, що перешкоджали боржнику у виконанні рішення суду, Білокуракинським ОУПФУ Луганської області вказано про відсутність у боржника коштів для виконання рішення суду повністю.

Проте, Білокуракинським ОУПФУ Луганської області не надано ані державному виконавцю, ані до суду жодних доказів відсутності у боржника коштів на здійснення виплати стягувачу заборгованості з пенсії, що утворилася за період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2020 року у сумі 185416,23 грн, а також вжиття боржником будь-яких заходів для отримання коштів від ГУПФУ в Луганській області на виконання рішення суду у справі № 360/2470/19.

Відповідно, твердження боржника про відсутність коштів на виконання рішення суду за умови ненадання суду та державному виконавцю доказів, невжиття будь-яких заходів щодо отримання коштів від ГУПФУ в Луганській області (розпорядника коштів вищого рівня), не відповідають фактичним обставинам, не свідчать про неможливість виконання боржником рішення суду з поважних і незалежних від його волі причин.

З викладених підстав є незастосовною до спірних правовідносин правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 808/2489/17, на яку посилається позивач, як така, що викладена в інших (не подібних) правовідносинах.

Суд також вважає безпідставними посилання Білокуракинського ОУПФУ Луганської області на відсутність окремого порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, як на обставину, що перешкоджає виконанню рішення суду повністю, оскільки такий порядок жодним чином не поширюється та не врегульовує правовідносини щодо виплати соціальних виплат за судовим рішенням.

Більш того, дослідженням мотивувальної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду встановлено, що суд під час розгляду та вирішення адміністративної справи № 360/2470/19 зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365» не є законом, а тому цим підзаконним нормативно-правовими актом не можуть змінюватися у бік звуження права громадян, встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно, суд вважає, що Білокуракинське ОУПФУ Луганської області безпідставно та всупереч рішення суду у справі № 360/2470/19 продовжує поширювати положення постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365» на правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження.

Що стосується тверджень представника позивача щодо відсутності такої підстави для прийняття оскаржуваної постанови, як повторне невиконання рішення суду, які позивач обґрунтовує неотриманням постанови про накладення на Білокуракинське ОУПФУ Луганської області штрафу в сумі 5100,00 грн, суд відхиляє їх, як такі, що суперечать фактичним обставинам. Так, з вищеописаних доказів судом встановлено, що Білокуракинським ОУПФУ Луганської області 17 липня 2020 року отримано постанову державного виконавця від 10 липня 2020 року про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн, після чого боржником не вжито будь-яких додаткових заходів з метою виконання рішення суду.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця від 26 серпня 2020 року ВП № 61100123.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн, понесені позивачем при зверненні до суду з цим адміністративним позовом, не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: 92200, Луганська область, селище міського типу Білокуракине, вулиця Історична, будинок 81, код за ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22, код за ЄДРПОУ відсутній) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.О. Пляшкова