Справа № 200/6787/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 р. Справа№200/6787/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження (за правилами загального позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , у якому просить:

- визнати протиправним пункт 31 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.06.2019 року №867 «Про внесення змін до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927»;

- зобов`язати відповідача скасувати пункт 31 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927».

Позов обґрунтований тим, що наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927 позивача було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності безконтрольність за доведенням наказів командира частини, та притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності на суму - 1443,75 грн. Наказом Відповідача від 24.06.2019 року №87 «Про внесення змін до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927» (далі - Наказ) до пункту 32 акту службового розслідування та наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927 внесено зміни, а саме зазначені пункти викладено в новій редакції, згідно якої позивача притягнено до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 367752,00 грн. Зазначений наказ позивачу доведено не було та він суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідачем відзив до суду не надано.

Зі змісту статті 79 КАС України вбачається, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.

Таким чином, відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалою суду від 24.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11.08.2020 року.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року розгляд справи відкладено на 27.08.2020 року, та витребувано у Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені читабельні докази, а саме: копію матеріалів службового розслідування за результатами якого прийнято наказ від командира військової частини НОМЕР_2 від 24.06.2019 року №867 «Про внесення змін до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927»; доказ ознайомлення позивача з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.06.2019 року №867 «Про внесення змін до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927».

Ухвалою суду від 27.08.2020 року закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 23.09.2020 року.

23.09.2020 року від позивача через відділ документообігу та архівної роботи суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з відрядження представника позивача.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року зупинено провадження у справі до 06.10.2020 року.

Ухвалою суду від 06.10.2020 року поновлено провадження у справі.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

В матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні.

Приймаючи до уваги приписи частини 9 статті 205, а також ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши обставини справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Позивач проходить службу у ВЧ польова пошта - НОМЕР_4 на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини польова пошта НОМЕР_4 за військовим званням - майор.

На підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 09.09.2016 року №1301 в період з 09.09.2016 року по 26.12.2016 року комісією військової частини - польова пошта НОМЕР_4 було проведено службове розслідування за фактом допущених переплат та недоплат грошового забезпечення і підйомної допомоги. Зазначені переплати та недоплати були встановлені за результатами внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини - польова пошта НОМЕР_4 за період з 01.11.2015 року по 01.08.2016 року.

Актом проведення службового розслідування за фактом допущених переплат та недоплат грошового забезпечення і підйомної допомоги, затвердженого командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року, зокрема, встановлено:

- «до переплат грошового забезпечення призвела безконтрольність з боку майора ОСОБА_1 начальника стройової частини відділення персоналу штабу частини, у зв`язку з не доведенням до фінансово-економічної служби наказів командира частини, встановлено переплату грошового забезпечення на суму 179 264,63 грн.»;

- «причинами переплат грошового забезпечення військовослужбовцям частини, які відповідними наказами командира частини були позбавлені премії та щомісячної додаткової винагороди за вживання спиртних напоїв стало безконтрольність з боку начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини - польова пошта НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 щодо доведення стройовою частиною персоналу штабу частини наказів командира частини про позбавлення премії та щомісячної додаткової грошової винагороди до посадових осіб фінансово-економічної служби частини для їх реалізації на загальну суму 188487,37 грн.»;

- «за порушення вимог статті 16 статуту внутрішньої служби Збройних сил України, вимог Інструкції з діловодства в Збройних силах України затвердженої наказом Генерального штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200 за безконтрольність за доведенням наказів командира частини, майора ОСОБА_1 притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності на суму 1443,75 грн».

За результатами перевірки, які встановлені в акті від 26.12.2016 року, командиром військової частини польова пошта НОМЕР_4 ОСОБА_2 прийнято наказ від 26.12.2016 року №1927 «Про підсумки службового розслідування за фактом допущених переплат та недоплат грошового забезпечення і підйомної допомоги». В пункті 32 наказу від 26.12.2016 року №1927 зазначено: «за порушення вимог статті 16 статуту внутрішньої служби Збройних сил України, вимог Інструкції з діловодства в Збройних силах України затвердженої наказом штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200 за безконтрольність за доведенням наказів командира частини, майора ОСОБА_1 притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності на суму 1443,75 грн».

Відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_2 від 24.06.2019 року №867 «Про внесення змін до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927» до пункту 32 акту службового розслідування та наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2016 року №1927 «Про підсумки службового розслідування за фактом допущених переплат та недоплат грошового забезпечення і підйомної допомоги внесено зміни, а саме: «за порушення вимог статті 16 статуту внутрішньої служби Збройних сил України, вимог Інструкції з діловодства в Збройних силах України затвердженої наказом штабу Збройних сил України від 16.09.2013 року №200 за безконтрольність за доведенням наказів командира частини, майора ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності на суму 367752,00 грн.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації суд зазначає наступне.

Спірні відносини унормовані Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (чинним на момент виникнення спірних відносин).

Пунктом 2 цього Положення передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Згідно з пунктом 3 положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

За правилами пункту 17 Положення командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістюкомандиром (начальником), але не більш як на один місяць.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Пунктом 19 Положення передбачено, що розслідуванням повинно бути встановлено:

в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка;

якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду;

вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено;

умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду;

чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків;

ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами;

умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

Суд звертає увагу, що позивач обіймав посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини та не мав право нараховувати та виплачувати грошове забезпечення і підйомну допомогу.

За змістом акту розслідування вбачається, що об`єктивною стороною порушення, що інкриміноване позивачу, є не попередження ним кадрової служби про дисциплінарні стягнення, застосовані командиром до окремих військовослужбовців. Це за висновком розслідування призвело до переплати грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що такий висновок є необґрунтований, оскільки нарахування грошового забезпечення здійснюється на підставі наказів командира, а не усних повідомлень начальника стройової частини. Це твердження узгоджується з пунктом 31.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, та пункту 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року №595, відповідно до яких накази про виплату премії та щомісячної додаткової грошової винагороди (в тому числі за період з 01.11.2015 року по 01.08.2016 року) повинні були видаватись щомісяця, тому саме в них повинні бути вказані розміри зазначених виплат. Лише на підставі зазначених наказів фінансово-економічною службою повинна була здійснюватись виплата даних видів грошового забезпечення. В акті службового розслідування відсутня інформація щодо змісту цих наказів, а тому вини позивача щодо недоведення стройовою частиною саме цих наказів в ході службового розслідування - не встановлено.

Крім того, у спірному випадку відсутні обов`язкові кваліфікуючі ознаки, які необхідні для притягнення до повної матеріальної відповідальності, а відповідно до пункту 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі визначено, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Суд також звертає увагу, що переплата грошового забезпечення не відповідає переліку випадків настання матеріальної відповідальності, що передбачена пунктом 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, а саме відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Згідно положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування пункту 31 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24 червня 2019 року №867 «про внесення змін до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26 грудня 2016 року №1927».

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, згідно з частиною четвертою статті 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України позивача звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд
в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 31 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24 червня 2019 року №867 «про внесення змін до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26 грудня 2016 року №1927».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 12 жовтня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв