Справа № 713/1314/20
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1314/20
Провадження №2-а/713/23/20
РІШЕННЯ

іменем України

12.10.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона Володимира Володимировича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона В.В., про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказував, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2689552 від 15.06.2020 року інспектором поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області Никоном В.В. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вважає постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач під час її складання діяв протиправно. Також у постанові відповідачем записано відомості, які не повністю відповідають обставинам, що мали місце під час зупинення автомобіля під його керуванням. Винесення постанови здійснено всупереч вимогам чинного законодавства України та інших нормативних актів.

Дійсно, 15.06.2020 року за сімейними обставинами їхав по автодорозі Н-10 на транспортному засобі марки «ВМW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Наближаючись до повороту автодороги в с. Лісова Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області його транспортний засіб, перетнувши суцільну роздільну лінію, обігнав автомобіль сірого кольору марки «Джип». На узбіччі стояв автомобіль патрульної поліції та інспектор поліції Никон В.В. здійснив фіксацію швидкості автомобіля технічним засобом - лазерним вимірювачем швидкості руху ТRU САМ LТІ 20/20 серії ТС 000680 та відразу подав знак для зупинки автомобіля під його керуванням.

Після зупинки, до нього підійшов поліцейський і повідомив про порушення ПДР України. Вийшов з автомобіля та сказав, що з швидкістю більше 70 км/год проїхав «Джип», який перед автомобілем поліції здійснив обгін автомобіля під його керуванням, і саме швидкість цього автомобіля зафіксував лазерний вимірювач швидкості руху ТRU САМ LТІ 20/20. Він попросив показати фото фіксацію правопорушення, однак на ньому не було чітко видно, що саме номер автомобіля під його керуванням порушив ПДР. Але поліцейський ОСОБА_2 наполягав, що саме автомобіль під його керуванням рухався зі швидкістю 81 км/год.

Надалі пройшли до поліцейського автомобіля, де в його салоні інший поліцейський почав заповнювати дані в планшеті, потім роздрукував набрану ним постанову та передав ОСОБА_2 на підпис. Підписав оскаржувану постанову та отримав її копію.

Тобто оскаржувану постанову від 15.06.2020 року виніс та роздрукував на стрічку сержант поліції, який не уповноважений на складання відповідних постанов.

Повідомив ОСОБА_2 , що з інкримінованим правопорушенням не згідний, оскільки його автомобіль рухався в потоці автомобілів, швидкість була допустимою, його обігнав «Джип», а використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів ТRU САМ LТІ 20/20, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, є неправомірним, у зв`язку із виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки із Державного реєстру відповідним наказом. Також вказав інспектору поліції ОСОБА_2 на те, що немає пломби на цьому вимірювальному пристрої, а якщо пристрій не опломбований, то інспектор не має права здійснювати ним відеофіксацію. Однак поліцейський не прийняв до уваги його заперечення та притягнув його до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не виконано вимоги ст.ст.222, 251, 254 КУпАП та п.5 розділу 4 Інструкції №1395. Також всупереч вимогам ст.ст.245, 251 КУпАП відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не керувався власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В порушення вимог ст.280 КУпАП відповідач не вислухав його заперечень, не з`ясував, чи було вчинено правопорушення, чи винен він у його вчиненні, чи підлягав він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Покази приладу фото фіксації, на якому не видно державний номерний знак, без пломби та сертифіката, не можуть бути належним та допустимим доказом правопорушення.

Крім того порушенням, допущеним відповідачем при притягненні його до відповідальності, є неповне невиконання ним вимог ст.ст.283, 284 КУпАП.

Використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів ТRU САМ LТІ 20/20, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, є неправомірним, у зв`язку з виключенням даного типу засобу вимірювальної техніки з Державного реєстру наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №91362 від 02.11.2015 року.

Вимірювання швидкості руху його автомобіля проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу, а тому накладення адміністративного стягнення є неправомірним.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №2689552 від 15.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи про що є відомості в матеріалах справи. В адресованій суду заяві його представник адвокат Стратій М.В. просив справу розглядати за їх відсутності, позов підтримують повністю.

Відповідач інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никон В.В. у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У встановлений судом п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали та копій документів відповідач до суду не надав відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Про причини неподання відзиву у встановлений строк суд не повідомив.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.6 ст.162 КАС України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2689552 від 15.06.2020 року, винесеної інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никоном В.В. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що 15.06.2020 року, о 13.13 год. у с. Лісна Слобідка на 148 км дороги Н-10, керуючи транспортним засобом марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 31 км/год, рухався зі швидкістю 81 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТRU САМ LТІ 20/20 серії ТС 000680. Чим порушив п.12.4 ПДР України (порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість на більше 50 км/год), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Копію оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 15.06.2020 року, що підтверджується підписом на ній.

Позивач не заперечує, що керував автомобілем марки «BMW 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час зупинки відповідачем, а тому дані обставини не підлягають доказуванню.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15.06.2020 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 12.4 «в» Правил дорожнього руху України встановлює, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

У частині 1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділу І Інструкції).

Отже, справи щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено, що викликає сумнів про їх наявність на час розгляду справи відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови відповідач ОСОБА_2 жодних доказів не досліджував.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Також відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачених ст.280 КУпАП, та не наведено мотивів відхилення доводів позивача про те, що встановлених у населеному пункті обмежень швидкості руху транспортних засобів не порушував, а на лазерному вимірювачі швидкості руху, який є несертифікованим, зафіксовано швидкість руху автомобіля, який здійснив його обгін..

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За вказаних обставин, Суд вважає, що постанова від 15.06.2020 року винесена відповідачем ОСОБА_2 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.268, 280 КУпАП.

Тобто суд вважає, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Судом також установлено, що лазерний вимірювач швидкості ТRU САМ LТІ 20/20 був включений у перелік засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі №437 від 05.04.2012 року.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі «Про затвердження переліку типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів та внесення змін до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, переліків типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів» №1362 від 02.11.2015 року, було виключено вимірювальний засіб TruCam з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідачем у встановлений судом строк не надано доказів того, що лазерний вимірювач швидкості ТRU САМ LТІ 20/20 серії ТС 000680 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити законність його використання відповідачем під час фіксації швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Під час пред`явлення позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 122 ч.1, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона Володимира Володимировича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона Володимира Володимировича серія ЕАМ №2689552 від 15.06.2020 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП у виді штрафу в сумі 255,00 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

Стягнути з інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона Володимира Володимировича, адреса: с. Микитинці, вул. Юності, 23, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу VШ Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач - інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никон Володимир Володимирович, адреса: с. Микитинці, вул. Юності, 23, Івано-Франківської області.

Суддя І. В. Пилип`юк