Справа № 580/2145/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року справа № 580/2145/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Федерації професійних спілок Черкаської області до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась Федерація професійних спілок Черкаської області з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 235 938 грн. 60 коп., в т.ч. 188 750 грн. 88 коп. за основним платежем та 47 187 грн. 72 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним позивач зазначає, що нерухоме майно (адмінбудівля і прибудова), розташоване за адресою вул. Б. Вишневецького, 18, м. Черкаси, загальною площею 3471,6 кв.м., належить позивачу на праві колективної власності. Крім позивача вказаним нерухомим майном володіють галузеві профоб`єднання, як членські організації, які несуть за податковими зобов`язаннями позивача субсидіарну відповідальність. Якщо протягом строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків звільняється сплати від такого грошового зобов`язання та сплати пені, тому податкові зобов`язання у сумі 29 929 грн. 32 коп. за І-ІV квартали 2016 року, разом з пенею у сумі 5979 грн. 83 коп. не підлягають стягненню з позивача. Позивач 06.04.2020 оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2020 в адміністративному порядку, а відповідач прийняв рішення по вказаній скарзі з порушенням двадцятиденного строку, визначеного статтею 56 Податкового кодексу України, тому скарга позивача вважається задоволеною в повному обсязі.

З вказаних підстав позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив. 13.07.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є власником комплексу, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 18 (адмінбудівлі площею 2034,3 кв.м. та прибудови площею 1437,3 кв.м.), тому є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. В період з 01.01.2016 по 31.12.2019 позивач не декларував податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, тому грошове зобов`язання з такого податку може бути нараховане без дотримання строку давності, визначеного пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України. Щодо порушення строку розгляду скарги позивача на оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2020 зазначив, що вказана скарга була отримана відповідачем 13.04.2020. При цьому, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 зупинено перебіг строків, встановлених статтею 56 Податкового кодексу України щодо скарг платників податків, які надійшли до 31.05.2020. Тому рішення про результати розгляду скарги було надіслано позивачу з дотриманням строків, встановлених Податковим кодексом України. З вказаних підстав просив у задоволенні просив відмовити.

30.08.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якій послався на обставину, яку зазначав у позовній заяві, а саме: спірне нерухоме майно належить позивачу на праві колективної власності, тому обласні галузеві профоб`єднання за податковими зобов`язаннями позивача несуть субсидіарну відповідальність.

Ухвалою суду від 24.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не прибув. 14.09.2020 подав клопотання, в якому просив провести судове засідання без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. 09.09.2020 подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Згідно частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи подані учасниками справи клопотання, суд здійснює розгляд справи у відсутність їх представників у письмовому провадженні.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач Федерація професійних спілок Черкаської області () зареєстрована як юридична особа 03.03.2000 та перебуває на обліку в податковому органі як платник податків та зборів, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №469102 від 07.04.2003 позивач є власником комплексу нерухомого майна, розташованого за адресою вул. Б. Вишневецького, 18, м. Черкаси, яке включає: адмінбудівлю площею 2034,3 кв.м. та прибудову площею 1437,3 кв.м.

Головним управлінням ДПС у Черкаській області (відповідач у справі) було проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої був складений акт №58/23-00-05-0907/02661020 від 02.03.2020.

Актом перевірки №58/23-00-05-0907/02661020 від 02.03.2020 встановлено наступне порушення: заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до сплати в бюджет за 2016-2019 роки на загальну суму 188 750 грн. 88 коп.; неподання декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2019 роки.

На підставі акта перевірки №58/23-00-05-0907/02661020 від 02.03.2020 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2020, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 235 938 грн. 60 коп., в т.ч. 188 750 грн. 88 коп. за основним платежем та 47 187 грн. 72 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач звернувся до Державної податкової служби України із скаргою №01-07/76 від 06.04.2020 на податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2020.

Рішенням Державної фіскальної служби України №17950/6/99-00-08-05-06-06 від 02.06.2020 податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2020 залишене без змін.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2020 протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини щодо встановлення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об?єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Таким чином, згідно вказаних норм, оподаткуванню підлягає майно, яке належить юридичній особі на праві власності.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №469102 від 07.04.2003 позивач є власником комплексу нерухомого майна, розташованого за адресою вул. Б. Вишневецького, 18, м. Черкаси, яке включає: адмінбудівлю площею 2034,3 кв.м. та прибудову площею 1437,3 кв.м.

Отже, доводи позивача про перебування нерухомого майна у колективній власності є необгрунтованими.

Враховуючи викладене, позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташоване за адресою вул. Б. Вишневецького, 18, м. Черкаси, яке включає: адмінбудівлю площею 2034,3 кв.м. та прибудову площею 1437,3 кв.м.

Згідно підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не подавав декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в 2016-2019 роках, що підтверджується актом перевірки №58/23-00-05-0907/02661020 від 02.03.2020.

Отже, строки давності за податковими зобов`язаннями з податку не нерухоме майно за І-ІV квартали 2016 року, визначені абзацом першим пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України не застосовуються.

Щодо дотримання строків розгляду скарги на оскаржуване податкове повідомлення-рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 56.8 статті 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Судом встановлено, що позивач 06.04.2020 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2020, яка була отримана нею 13.04.2020.

Таким чином, згідно вказаної норми, відповідач повинен був прийняти рішення за результатами розгляду скарги та направити його позивачу у строк до 04.05.2020.

Судом встановлено, що Державна фіскальна служба України за результатами розгляду скарги позивача прийняла рішення №17950/6/99-00-08-05-06-06 від 02.06.2020, яким податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2020 було залишено без змін.

Отже, рішення Державної фіскальної служби України було прийняте та надіслане позивачу поза межами двадцятиденного строку, визначеного пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України.

Разом з цим, 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020, згідно якого тимчасово, на період до 31 травня 2020 року (включно), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження), щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) до 31 травня 2020 року та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 Податкового кодексу України, статтями 52 - 53 цього Кодексу щодо надання контролюючими органами індивідуальних податкових консультацій в письмовій формі, статтями 73 та 78 цього Кодексу щодо надання платниками податків відповідей на запити контролюючих органів (крім запитів контролюючих органів щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) платникам податків до 31 травня 2020 року. З 1 червня 2020 року перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення".

Оскільки скарга позивача на оскаржуване податкове повідомлення-рішення була подана до 31.05.2020, строк її розгляду був зупинений до 31.05.2020.

Враховуючи викладене, доводи позивача про порушення двадцятиденного строку розгляду скарги на оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2020 є необгрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного суду не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Федерації професійних спілок Черкаської області до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2020 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий суддя А.В. Руденко