Справа № 160/11998/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11998/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року (суддя Турлакова Н.В.) у справі №160/11998/19 за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля до Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и В:

Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення командира Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону від 24.10.2019 року про розугодження ПЛА шахти «Тернівська» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»;

- визнати протиправним та скасувати рішення командира Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону від 24.10.2019 року про розугодження ПЛА шахти «Павлоградська» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 12.09.2019 був узгоджений план ліквідації аварії шахти «Тернівська» «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та 14.06.2019 був узгоджений план ліквідації аварії шахти «Павлоградська» «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 24.10.2019 за вих.№932 та 933 від відповідача надійшли повідомлення про розугодження плану ліквідації аварій вищевказаних шахт Павлоградська та Тернівська з посиланням на наявність інформації, що на вказаних шахтах використовуються в гірничих виробках саморятівники КА-60U виробництва ПрАТ Елміз» при тому, що навчання підземних робітників правилам включення в саморятівник з нововведеними саморятівниками не проводилося та під час навчання продовжує використовуватися саморятівник ТКА-60U, що є порушенням вимог п.12.3 IV НПАОП 10.02-1.01-10, яким передбачено, що при впровадженні на шахті нових типів саморятівників вітчизняного або іноземного виробництва працівники і посадові особи, за якими вони будуть закріплені, повинні пройти практичне тренування у «димових камерах» тривалістю, що дорівнює терміну дії нового саморятівника. Позивач вказував, що 18.02.2019 головним інженером ВСП «ШУ Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» були затверджені заходи щодо безпечної роботи шахт ВСП «ШУ Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» при впровадженні саморятівника КА-60U виробництва ПрАТ «Елміз» та застосуванні для повторного тренування підземних працівників тренувальних апаратів, що не передбачають використання регенеративних патронів. Зазначав, що станом на день прийняття відповідачем спірних рішень щодо розугодження плану ліквідації аварії, причиною якого є ймовірна загроза життю людей, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» отримав результати профільної експертної комісії ДП «Придніпровський ЕТЦ» з висновком, що заплановані заходи є достатніми для забезпечення безпечної роботи шахт шахтоуправління, в які входять також і практичні тренування у «димових камерах», та отримано рішення з Державної служби питань з праці щодо тимчасового припинення вимог пункту 12.3 IV «Правил безпеки у вугільних шахтах» з встановленням іншого строку застосування вимог Правил на друге півріччя 2019 року за умови дотримання Графіку усунення порушень правил, однак, незважаючи на усі дозвільні документи, відповідач все ж прийняв спірні рішення. Також позивач зазначав, що безпідставне розугодження ПЛА відповідачем, є порушенням прав ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» включає в себе шахти Тернівська та Павлоградська, які є об`єктами підвищеної небезпеки та їх експлуатація без погодженого ПЛА не дозволяється. А це в свою чергу тягне за собою як і репутаційні ризики так і відповідальність у відповідності до ст. 49 Гірничого закону України в частині ведення гірничих робіт на гірничих підприємствах без виконання протиаварійних заходів та проведення гірничих робіт без затвердженої в установленому порядку технічної документації (проектів, паспортів тощо) або з порушенням їх вимог. Тобто оскаржувані рішення щодо розугодження ПЛА, є прямою дією щодо заборони ведення робіт у виробках, які є основною господарською діяльністю позивача, та впливає на неможливість забезпечити працівників ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» належними безпечними умовами праці та забезпечити при аварійній ситуації належну допомогу та ліквідацію наслідків, а також отримати погодження технічної документації на виконання гірничих робіт.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року провадження у справі закрито з тих підстав, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює жодної публічно-владної управлінської функції, про що свідчать статутні документи та положення нормативної бази щодо його повноважень. Врегулювання спору господарським судом стосовно істотних умов договору обслуговування між сторонами та погодження плану ліквідації аварій є взаємопов`язаними, а тому спірні правовідносини, що склалися між сторонами по даній справі, є господарсько-правовими.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про закриття провадження у справі, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Фактично позиція позивача полягає у тому, що відповідач наділений владними управлінськими функціями щодо реалізації державного нагляду (контролю) по запобіганню аваріям на гірничих підприємствах і готовністю підприємств до виконання робіт з їх ліквідації, які реалізує в односторонньому порядку на підставі положень законодавства, зокрема, Гірничого кодексу України, Кодексу цивільного захисту України, якими передбачено повноваження відповідача щодо здійснення функцій контролю та нагляду за здійсненням власником (керівником) гірничого підприємства профілактичних заходів щодо запобігання аваріям на гірничих підприємствах. З цих підстав позивач вказує на те, що рішення відповідача щодо розугодження ПЛА є дією відповідача при здійсненні ним владних управлінських функцій з контролю та нагляду за гірничим підприємством.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з огляду на її законність і обґрунтованість.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 25.10.2019 року на адресу позивача від відповідача надійшли Листи №932 та №933 від 24.10.2019 року (оскаржувані рішення) про розугодження плану ліквідації аварій шахт Павлоградська, Тернівська Шахтоуправління ПАВЛОГРАДСЬКЕ ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», оскільки за наявною інформацією на шахті «Тернівська» та шахті «Павлоградська» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» використовуються в гірничих виробках саморятівники КА-60U, виробництва ПрАТ «ЕЛМІЗ», м Київ при тому, що навчання підземних робітників правилам включення в саморятівник з нововведеними саморятівниками не проводилася та під час навчання продовжує використовуватися саморятівник ТКА-60U, що є порушенням вимог п. 12.3 IV НПАОП 10.02-1.01-10, яким передбачено, що при впровадженні на шахті нових типів саморятівників вітчизняного або іноземного виробництва працівники і посадові особи, за якими вони будуть закріплені, повинні пройти практичне тренування у "димових камерах" тривалістю, що дорівнює терміну дії нового саморятівника.

Так, у Листі Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону №932 від 24.10.2019 року «Про розугодження плану ліквідації аварій шахти «Павлоградська» «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» зазначено, що у зв`язку з грубими порушеннями: статті 18 Закону України «Про охорону праці» та статті 38 Гірничого закону України в частині не виконання навчання підземних робітників з питань охорони праці і правил поведінки у разі виникнення аварії, пункту 12 глави 3 розділу IV НПАОП 10.0-1.01-10 в частині не проведення практичного тренування у «димових камерах» тривалістю, що дорівнює терміну дії нового саморятівника, при впровадженні на шахтах нових типів саморятівників та неможливістю гарантувати виконання заходів оперативної частини плану ліквідації аварій, а також перевищення директором «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» службових обов`язків, в частині не забезпечення безпечних умов праці робітників підприємства, не забезпечення їх прав на надання у разі аварії кваліфікованої допомоги, що несе загрозу життю та здоров`ю робітників, для яких директор «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» є роботодавцем, ставлять до відома про розугодження Плану ліквідації аварій шахти «Павлоградська» «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 00 годин 00 хвилин 26.102019р.

У Листі Восьмого воєнізованого гірничорятувального загону №933 від 24.10.2019 року «Про розугодження плану ліквідації аварій шахти «Павлоградська» «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» зазначено, що у зв`язку з грубими порушеннями: статті 18 Закону України «Про охорону праці» та статті 38 Гірничого закону України в частині не виконання навчання підземних робітників з питань охорони праці і правил поведінки у разі виникнення аварії, пункту 12 глави 3 розділу IV НПАОП 10.0-1.01-10 в частині не проведення практичного тренування у «димових камерах» тривалістю, що дорівнює терміну дії нового саморятівника, при впровадженні на шахтах нових типів саморятівників та неможливістю гарантувати виконання заходів оперативної частини плану ліквідації аварій, а також перевищення директором «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» службових обов`язків, в частині не забезпечення безпечних умов праці робітників підприємства, не забезпечення їх прав на надання у разі аварії кваліфікованої допомоги, що несе загрозу життю та здоров`ю робітників, для яких директор «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» є роботодавцем, ставлять до відома про розугодження Плану ліквідації аварій шахти «Тернівська» «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 00 годин 00 хвилин 26.102019р.

Вказані рішення відповідача, як їх визначає позивач, оскаржені останнім у судовому порядку.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що переданий на вирішення суду спір не є справою адміністративної юрисдикції з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єктом владних повноважень відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Ці положення не поширюють свою дію на правові ситуації, які вимагають інших форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається з матеріалів справ, спірні відносини між сторонами виникли внаслідок розугодження планів ліквідації аварій на шахтах відповідачем - Восьмим воєнізованим гірничорятувальним загоном.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема, забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу.

За змістом статті 133 Кодексу цивільного захисту України, суб`єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку.

Аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди.

Суб`єкти господарювання, галузі та окремі території, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, а також порядок такого обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2017 року № 5 (далі - Порядок), останній визначає механізм здійснення аварійно-рятувальними службами постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, щодо яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій.

Згідно із пунктами 2, 4 Порядку, аварійно-рятувальному обслуговуванню підлягають суб`єкти господарювання, галузі та окремі території, щодо яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій. Обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до договору.

Право на здійснення обслуговування мають аварійно-рятувальні служби, що утворені на професійній основі та атестовані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 листопада 2013 року № 828 «Про затвердження Порядку атестації аварійно-рятувальних служб і рятувальників».

У разі відсутності на об`єкті суб`єкта господарювання власної об`єктової аварійно-рятувальної служби, атестованої в установленому порядку для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, виникнення яких можливе на зазначеному об`єкті, обслуговування такого об`єкта здійснюється іншими аварійно-рятувальними службами, а на об`єкті, що має стратегічне значення для економіки та/або безпеки держави, - державними аварійно-рятувальними службами, атестованими відповідно до законодавства. Обслуговування суб`єктів господарювання, у власності, володінні або користуванні яких перебувають об`єкти, діяльність яких пов`язана з веденням гірничих робіт або експлуатацією гірничих виробок, здійснюється державними воєнізованими аварійно-рятувальними службами (пункт 5 Порядку).

Пунктом 6 Порядку визначено, що обслуговування здійснюється на підставі відповідного договору, що укладається між суб`єктом господарювання та аварійно-рятувальною службою, за письмовим зверненням уповноваженої особи суб`єкта господарювання до відповідної аварійно-рятувальної служби з одночасним поданням відомостей, визначених за результатами ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, декларації безпеки та плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, які підлягають обслуговуванню.

Вартість обслуговування визначається згідно з розрахунком, що є невід`ємною частиною договору на обслуговування. Формування вартості обслуговування об`єкта суб`єкта господарювання державними аварійно-рятувальними службами здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами відповідного підрозділу (оперативної одиниці) аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з його обслуговуванням, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства. Вартість обслуговування для аварійно-рятувальних служб визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з організацією здійснення обслуговування. Оплата за обслуговування здійснюється за фактично виконані роботи на підставі відповідного акта (пункт 9 Порядку).

З системного аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, у власності, володінні або користуванні яких перебувають об`єкти, діяльність яких пов`язана з веденням гірничих робіт або експлуатацією гірничих виробок, здійснюється державними воєнізованими аварійно-рятувальними службами на договірній основі. Отже, укладення договору на аварійно-рятувальне обслуговування суб`єкта господарювання є обов`язковим в силу законодавчих приписів.

Як указано в пункті 6 Порядку, одночасно із договором на аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктом господарювання подається, серед іншого, план ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, які підлягають обслуговуванню. Звідси слідує, що умовою погодження ПЛА є наявність погодженого та укладеного між сторонами договору обслуговування.

Таким чином, відносини між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та Восьмим воєнізованим гірничорятувальним загоном щодо обслуговування об`єктів позивача випливають з умов відповідного договору, та узгодження ПЛА є складовою частиною таких договірних відносин. При цьому, в цих відносинах відповідач не здійснює управлінські функції, тобто не виступає суб`єктом владних повноважень.

Отже, характер спірних правовідносин у цій справі не є публічно-правовим, оскільки випливає з договірних відносин між позивачем і відповідачем.

Виходячи із суті права та інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог і характеру спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спір у цій справі не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, наведеному в пункті 1 частини першої статті 4 КАС України, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2020 року (справа №200/1489/20-а).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим підстав для її скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №160/11998/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 09.10.2020 р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк