Справа № 679/1105/20
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/49/2020
Справа № 679/1105/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/1105/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: адміністративна комісія при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

за участі представників учасників справи:

представника позивача Бойка В.Ф.,

представника відповідача Зінченко С.Д.,

ВСТАНОВИВ:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області звернувся представник Бойко В.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування позову останній зазначив, що 13.08.2020 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області була винесена постанова про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме правил благоустрою території м. Нетішин. Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850, 00 гривень.

Мотивуючи невинуватість ОСОБА_1 представник зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила приписи ст. 152 КУпАП, означена норма є бланкетною і відсилає до іншого нормативного акту, в даному випадку до «Правил благоустрою на території м. Нетішин», проте у протоколі не зазначено які саме правила благоустрою (назва, пункт, частина, стаття, чиїм рішенням затверджені і коли) остання порушила і якими протиправними діями.

Звернув увагу представник на те, що комісія при винесенні оскарженої постанови не врахувала пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що вона не годувала собак, а за допомогою їжі виманювала зграю безпритульних собак з житлової зони міста Нетішин до обвідного каналу, який розташований вздовж вул. Набережна, що підтверджувалось відеозаписом.

На думку представника позивача постанова від 13.08.2020 є незаконною та підлягає скасуванню.

Вищевикладене й стало підставою для звернення представника позивача до суду із вимогами про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинської міської ради від 13.08.2020.

02.09.2020 та 08.09.2020 представником позивача подано до суду заяви про усунення недоліків на виконання ухвали судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.08.2020 про залишення позовної заяви без руху.

18.09.2020 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що оскаржена постанова прийнята у відповідності до вимог законодавства, а факт вчинення ОСОБА_1 інкремінованого їй правопрушення підтверджується належними доказами.

06.10.2020 в судовому засіданні представником позивача подано клопотання про долучення доказів.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.08.2020 вищевказану заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.09.2020 поновлено позивачу строк звернення до суду, вищевказану заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, яку вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження. Також, даною ухвалою було запропоновану відповідачу надати суду відзив і усі докази в порядку і строки встановлені судом.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача та заперечення відповідачів, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та застосоване до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 08.07.2020 , приблизно о 13 год. 20 хв. в м. Нетішин по вул. Будівельників, 15, поблизу магазину «Артеміда» здійснювала годування бродячих собак, чим порушила п.п. 8.3.6 та 8.3 правила благоустрою на території м. Нетішин затверджених рішенням сорок першої сесії Нетішинської міської ради VII скликання 04.05.2018 №41/2590 та вимоги ст. 152 КУпАП.

Представник Бойко В.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 не погоджуючись із означеним рішенням комісії, вважає останню невинною, а оскаржену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку з неповним засуванням обставин, що мають значення для справи та відсутність доказів вчинення інкримінованого їй правопорушення, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права ОСОБА_1 .

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні заходи благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів», який спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено ст.ст. 152, 159 і 182 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 152 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протебудь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем вимог «Правил благоустрою території міста Нетішин» відповідачем не надано.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які взяті до уваги комісією при розгляді справи, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, що зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, на переконання суду, є неналежними доказами, оскільки в них зазначені обставини свідками яких вони були не в той день та час, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що є об`єктивною стороною такого. При цьому комісією взято до уваги свідчення свідка ОСОБА_4 наданих останньою на засіданні комісії, що зазначено також у відзиві, однак не надано таким оцінку у оскарженій постанові.

Поряд з цим зовсім не дано оцінку поясненням ОСОБА_1 .

Щодо відеозапису оглянутому в судовому засіданні, яке враховувалось комісією при винесенні оскарженої постанови, то таке однозначно не підтверджує вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема з нього вбачається, що ОСОБА_1 відходить від магазину та направляється з собаками по вулиці відводячи їх, що відповідає поясненням останньої. На спростування таких пояснень позивача відповідачем переконливих доказів до суду не надано.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП відповідачем не з`ясовані всі обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

Суду не надано жодних належних доказів, які були досліджені в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що вказували б на порушення нею вимог чинного законодавства України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачами не було надано належних та допустимих доказів наявності умислу в діяннях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, суд вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і, як наслідок, наявність підстав для скасування оскарженої постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що комісія розгляд справи про адміністративне правопорушення повинна здійснювати в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення комісія повинна враховувати, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи статті 152 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Поряд з цим як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №690201 від 08.08.2020 зазначено, що ОСОБА_1 08.07.2020 , приблизно о 13 год. 20 хв. в м. Нетішин по вул. Будівельників, 15, поблизу магазину «Артеміда» здійснювала годування бродячих собак, чим порушила правила благоустрою м. Нетішин без зазначення пунктів таких правил.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретно визначена об`єктивна сторона правопорушення, що є обов`язковою складовою складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №690201 від 08.08.2020, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися при розгляді справи щодо нього. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Однак відповідач при винесенні оскарженої постанови порушив принцип правової визначеності та самостійно визначив пункти «Правил благоустрою на території м. Нетішин», які порушила ОСОБА_1 , тим самим вийшовши за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, на переконання суду, наявні підстави для скасування оскарженої постанови, в тому числі із означених підстав.

Поряд з цим, з огляду на приписи ст. 286 КАС України, суд не вбачає підстав для визнання оскарженої постанови протиправною, на чому наполягає позивач у поданому позові.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом часткового задоволення позову.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст. 7, 9, 152, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 284 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підставою для стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору є задоволення позовних вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, та наявність документального підтвердження сплати нею судового збору у відповідному розмірі.

Така позиція суду повністю співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 липня 2020 по справі №524/6159/16-а.

Згідно з квитанцією №ПН2246998 від 02.09.2020 позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок (арк. спр. 12).

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок, відповідно до ст. 139 КАС України мають бути покладені на відповідача - адміністративну комісія при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області від 13 серпня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У позові ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області про визнання протиправною постанови - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач адміністративна комісія при виконавчому комітеті Нетішинсьої міської ради Хмельницької області, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка,1.

Повне рішення суду складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Гавриленко