Справа № 120/1541/20-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1541/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

07 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року (прийняте у м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
позивач 03.02.2020 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Вінницького ОВК щодо визначення позивачу тарифного розряду та розміру окладів за посадою та військовим званням, які були надані в Пенсійний фонд для перерахунку пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити та направити нову довідку до ГУ ПФУ у Вінницькій області про розмір грошового забезпечення позивача, для перерахунку пенсії з 01.04.2019 з урахуванням 56 тарифного розряду та розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.06.2020 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що у примітці 1 до Додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відвідповідний тарифний коефіцієнт

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що посадовий оклад позивача встановлений до 01.03.2018 складав 1940 грн, у зв`язку з чим, встановлення з 01.03.2018 54 тарифного розряду відповідає нормам Наказу № 90, тому тарифний коефіцієнт для розрахунку посадового окладу визначений позивачу відповідно до додатку 1 Постанови № 704 у розмірі 5,28 за 54 тарифним розрядом.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Позивач отримує пенсію з 20.09.2011 за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", і перебуває на обліку, як військовий пенсіонер у Вінницькому обласному військовому комісаріаті та на пенсійному обліку в ГУ ПФУ.

На виконання постанови КМУ "Про перерахування пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 та у відповідності до вимог постанови КМУ № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" проведено перерахунок пенсії позивача.

Не погоджуючись із тарифним розрядом та розміром посадового окладу позивач звернувся до відповідача із заявою.

Листом від 23.03.2020 за № 12/766 позивач одержав відповідь із зазначенням, що розмір посадового окладу та окладу за військове звання для перерахунку пенсії визначено відповідно до вимог керівних документів, крім того зазначено, що підстав для складання нової довідки на час звернення позивача відсутні.

Не погоджуючись з такою відповіддю позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно визначив грошове забезпечення позивача виходячи з посадового окладу у розмірі 9300 грн, що відповідає тарифному розряду "54", а також встановлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням розрахований позивачу від прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом 01.01.2018 рік, згідно норм визначених п. 4 постанови № 704, а тому доводи позивача щодо наявності у нього права на встановлення йому посадового окладу на рівні "56" тарифного розряду є безпідставними.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 2011-XII) грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Положеннями статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону № 2262-XII міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Водночас питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ч. 1 ст. 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На реалізацію частини 4 статті 63 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затверджено Порядок № 45 (далі - Порядок № 45).

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (п. 1).

При цьому, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.06.2017 за № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Разом з тим, у примітці 1 до Додатку 1 Постанови № 704 зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Подібне за змістом правове регулювання містить й примітка 1 до Додатку 14 Постанови № 704.

Відтак, аналіз наведених вище приписів Постанови № 704 свідчить про те, що розрахунки посадових окладів проводяться шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, що визначений Додатком 1 або Додатком 14.

Пунктом 1 наказу № 90 передбачено установити тарифні розряди заступників керівників структурних підрозділів з числа осіб офіцерського складу на 1 тарифний розряд нижче тарифних розрядів їх безпосередніх військових керівників, але не більше 99 відсотків розміру окладу безпосереднього військового керівника;

Поряд з тим, встановлено якщо назва посади безпосереднього військового керівника містить слово "заступник" - тарифний розряд для заступника такого керівника відповідно до абз. 4 п. 1 цього наказу на підставі тарифного розряду військового керівника аналогічного підрозділу, який не є заступником керівника вищого рівня. У разі відсутності в штаті такої посади військового керівника тарифний розряд для посади заступника цього керівника встановлюється відповідно до схеми, визначеної у додатку 23 до цього наказу.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач на момент звільнення з посади «начальника командного центру - заступника начальника штабу з бойового управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України» мав військове звання «полковник» (а.с.6).

Тарифний розряд для посади заступника цього керівника відповідачем був встановлений відповідно до схеми, визначеної у додатку 23 до Наказу № 90.

Додатком 23 - Схема співвідношення встановлених саме до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України - передбачено, що в разі, коли посадовий оклад, встановлений до 01.03.2018 року, становить 1900-1999 грн., в такому випадку з 01.03.2018 року встановлюється 54 тарифний розряд.

Разом з тим, додатком 1 до Постанови № 704 тарифний розряд для посади, з якої позивача звільнено, визначено 60, а тарифний коефіцієнт, який відповідає цьому розряду, становить 5,76. Разом із тим, з урахуванням Додатку 14 Постанови № 704 для військового звання «полковник» відповідає тарифний коефіцієнт 0,84.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, складав 1762 гривні, згідно зі статтею 8 цього ж Закону розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становив 3 723 гривні.

Так, 50 % від мінімальної заробітної плати 3 723 грн. складає 1 861,50 грн. а отже при визначенні посадового окладу позивача неможливо застосувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, оскільки він є меншим від мінімально можливого множника - величини п`ятдесяти відсотків мінімальної заробітної плати. Саме тому, розрахунковою величиною, яка повинна застосовуватися для визначення посадового окладу позивача є 50 % розміру заробітної плати, а саме 1 861,50 грн., а не прожитковий мінімум як помилково вважає відповідач.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до довідки від 16.03.2018 сформованої Вінницьким обласним військовим комісаріатом про перерахунок пенсії (пенсійна справа ХЛ 64381) пенсія за вислугу років ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахована виходячи з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 9300,00 грн.; оклад за військове звання - 1480,00 грн.; надбавка за вислугу років (50 %) - 5390,00 грн., всього грошове забезпечення - 16170,00 грн. (а.с.5).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем не проведено розрахунку, передбачений п. 4 Постанови № 704, виходячи із розрахункової величини - 50 % розміру мінімальної заробітної плати, а проведено відповідний розрахунок виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при проведенні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача слід виходити із розрахункової величини - 50 % розміру мінімальної заробітної плати, адже урядом у примітках до Додатку 1 та Додатку 14 застосовано словесну конструкцію «але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року».

Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ольсон проти Швеції", а саме, норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства , правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що нечіткість Постанови №704, коли Примітки до Додатків 1,14 на які покликається позивач і які, не визнає відповідач, є в свою чергу частинами даного нормативно-правового акта, які представляють державно-владний припис, призначений для спеціального текстового або символічного підкреслення, має супровідний характер.

Виходячи з наведеного та згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "G.G. та інші проти Болгарії").

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що позовна вимога стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо визначення позивачу тарифного розряду та розміру окладів за посадою та військовим званням, які були надані в Пенсійний фонд для перерахунку пенсії та щодо обчислення розміру грошового забезпечення позивача з 01 січня 2018 року, виходячи із розрахункової величини - прожитковий мінімум для працездатних осіб, а не з 50 % розміру мінімальної заробітної плати є обґрунтованими.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 2101,80 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції № 0.0..1 від 07.04.2020 на суму 840,80 грн. та квитанції № 15 від 02.07.2020 на суму 1261,20 грн.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення ОСОБА_1 тарифного розряду та розміру окладів за посадою та військовим званням, які були надані в Пенсійний фонд для перерахунку пенсії.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовити та направити нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , для перерахунку пенсії з 01.04.2019 з урахуванням 56 тарифного розряду та розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 2101,80 грн. (дві тисячі сто одну гривню гривню 80 коп).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.