Справа № 464/2198/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 464/2198/20 пров. № А/857/7294/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 08 травня 2020 року (суддя- Теслюк Д.Ю., ухвалене в м. Львові) у справі № 464/2198/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в якому просив скасувати постанови серії ЕАК №2364743 та серії ЕАК №2364721 від 09.04.2020 р. у справах про адміністративні правопорушення.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 08 травня 2020 року позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2364721 від 09.04.2020 р., винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, режимі серії ЕАК №2364743 від 09.04.2020 p., за ч. 3 ст. 122 КупАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що керуючи транспортним засобом у м. Львові по вул. Липинського, 14, побачивши у дзеркало заднього вигляду свого транспортного засобу, наближення патрульної поліції, з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, він звичайно негайно прийняв транспортний засіб вправо, намагаючись надати перевагу в русі. 09 квітня 2020 року, на момент оформлення постанови, на цій ділянці дороги було всього дві смуги. Права позначена дорожнім знаком 5.11 (рух маршрутних транспортних засобів), і ліва по якій позивач рухався, - для руху решти транспортних засобів зазначає, що на сьогоднішній день, обидві смуги для руху всіх типів транспортних засобів (жодна із смуг не позначена дорожнім знаком 5.11 ПДР). Вказує, що не скерувавши транспортний засіб на праву смугу, він не міг би надати перевагу в русі патрульній машині з увімкненими спец. сигналами. При цьому виїзд на смугу для руху маршрутних транспортних засобів в даному випадку не було порушенням ПДР. п 3.2. ПДР: «у разі наближення транспортного засобу..., якщо на такому транспортному засобі увімкнені проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини...»незалежно чи права частина позначена дорожнім знаком 5.11 чи ні.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися та явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи, 09 квітня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області батальйону № 3 роти № 4 рядовим поліції Петровським М.С. були винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2364721 та серії ЕАК № 2364743 відносно позивача.

Відповідно до постанови серії ЕАК № 2364721, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у зв`язку з тим, що він 09.04.2020 о 18.40 год., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , у м.Львові по вул.Липинського, 6, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР.

Постановою серії ЕАК № 2364743, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за те, що він 09.04.2020 о 18.53 год., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , у м.Львові по вул.Липинського, 14, здійснив зупинку на вимогу працівників поліції і не дотримався правил дорожнього руху, а саме здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів позначену дорожнім знаком 5.11 «смуга для маршрутних ТЗ», чим порушив п. 2.4 ПДР - невиконання водіями вимог про зупинку.

Щодо постанови серії ЕАК № 2364721, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та яка скасована судом першої інстанції то колегія зазначає, що в цій частині апелянт не оскаржує судового рішення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відносно вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 09.04.2020 серії ЕАК №2364743, слід зазначити, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що така не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Дорожній знак 5.11 застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до п.17.1 ПДР України, передбачено на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваній постанові серії ЕАК №2364743 відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний прилад та технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Більше того, відповідачем, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в постанові.

Крім цього, слід зазначити, що не можуть бути єдиним доказом при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у даній справі, покликання на те, що у позовній заяві ОСОБА_1 ним зазначено, що він здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки виконував вимогу працівників поліції про зупинку, подану проблисковими маячками синього та червоного кольорів.

Так, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КпАП України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови серії ЕАК №2364743 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору частково допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 08 травня 2020 року у справі №464/2198/20 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти постанову, якою позов в цій частині - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2364743 від 09.04.2020 р., винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В решті рішення Сихівського районного суду міста Львова від 08 травня 2020 року у справі №464/2198/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 07.10.2020