Справа № 420/3924/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3924/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача: Нікітіної Г.Є. (згідно ордеру),

представника відповідача Слободянюк В.О. (згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 216 від 08.04.2020 року, яким до інспектора взводу № 1 батальйону № 2 роти № 1 полку УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 275 о/с від 15.04.2020 року, яким ДПП підполковника поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції;

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 батальйону № 2 роти № 1 полку УПП в Одеській області ДПП;

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу з 16.04.2020 року;

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач був прийнятий на службу в поліції. Відповідно до наказу від 11.01.2020 року Департаменту патрульної поліції № 41 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків окремих працівників УПП в Одеській області ДПП», інспектора взводу № 1 батальйону № 2 роти № 1 полку УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків. Позивач зазначає, що не погодився із зазначеним наказом та подав скаргу до Департаменту патрульної поліції, на що отримав відповідь за вих. № 2939/41/2/02-2020 від 14.02.2020 року, яка окрім посилань на нормативні акти не містить жодної конкретної відповіді на поставлені питання у скарзі ОСОБА_1 08.04.2020 року наказом Департаменту патрульної поліції № 216 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 року №5112, Присяги працівника поліції, а також, у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції до інспектора взводу № 1 батальйону № 2 роти № 1 полку УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. На підставі вищезазначеного наказу 15.04.2020 року наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 275 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції. Позивач не погоджується із вказаними наказами, вважає їх необґрунтованими, протиправними та такими, що належать до скасування.

Ухвалою суду від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.06.2020 року.

15.06.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який Департамент патрульної поліції вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Представник відповідача зазначає, що після дослідження фотозображень з груп в месенджері «Тelegram» «Гаи» та « ОСОБА_3 » у діях ОСОБА_1 встановлено ознаки дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні основних завдань поліції, що полягають у наданні поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки й порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства й держави, передбачених статтею другою Закону України «Про Національну поліцію», у недотриманні основоположних принципів діяльності поліції, а саме принципу «Дотримання прав і свобод людини», згідно якого під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації та принципу «Законності», визначеному статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію», котрий визначає, що поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази, проте з матеріалів, отриманих під час службового розслідування, установлено, що вказаний поліцейський, не тільки усвідомлював незаконність своїх дій, а й вживав всіх можливих заходів для приховування своєї бездіяльності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Представник відповідача зазначає про систематичне порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України». Всупереч вимог статті 44 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не утримався від виконання незаконних доручень ОСОБА_4 , не оцінив їх правомірність та можливу шкоду, заподіяну внаслідок їх виконання. Також, представник відповідача зазначає, що позивачем допущено ряд порушень під час відпрацювання викликів та належного реагування на події та правопорушення.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року суд залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

24.06.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, з огляду на яку, представник позивача зазначає, що досліджені під час службового розслідування фотозображення не відповідають реальним обставинам, оскільки у період з 10.07.2019 року по 21.08.2019 року позивач перебував на лікарняному, а потім у 45-денній черговій відпустці для проведення реабілітаційного лікування. Враховуючи, що у наказі № 216 зазначено, що протиправні дії вчинені у період з березня по липень 2019 року, Департаментом патрульної поліції було порушено строк для застосування дисциплінарного стягнення. Також, представник позивача зазначає, що відповідачем не надано докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій та виконання незаконних доручень ОСОБА_4 . Представник позивача зазначає, що з огляду на витяги з ІПНП, відмітки про прийняття викликів, відмітки про прибуття та виконання завдань, а також електронні рапорти складались ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а не позивачем. Також, представник позивача вказує на те, що відповідачем не зазначено про існування нормативів щодо складання адміністративних матеріалів.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року, яка постановлена на місці, з занесенням до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.09.2020 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав викладених у відзиві.

06.07.2020 року від третьої особи засобами електронного зв`язку надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд вислухав представника позивача, представника відповідача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Як втсновлено судом, ОСОБА_1 (0173231), підполковник поліції, проходив службу в органах Національної поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до доповідної записки т.в.о. начальника управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП підполковник поліції ОСОБА_10 від 11.01.2020 року, під час моніторингу мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним було виявлено публікацію, у якій вказано про вчинення неправомірних дій окремими працівниками управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, що мають ознаки дисциплінарного проступку. У зв`язку із чим, т.в.о. начальника управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП підполковник поліції ОСОБА_11 просив т. в.о. начальника Департаменту патрульної поліції призначити службове розслідування за вказаним фактом на підставі абзацу 2 частини 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС № 893 від 07.11.2018 року статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Відповідно до наказу т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції № 41 від 11.01.2020 року, з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, що виразилось в можливому неналежному виконанні службових обов`язків, про що стало відомо під час моніторингу мережі Інтернет, відповідно до абзацу 2 пункту першого та пункту четвертого розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пунктів другого та третього розділу І, пункту першого розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, частин першої-четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Пунктом 3 вказаного наказу передбачено відсторонення на час проведення службового розслідування від виконання службових обов`язків, у тому числі, підполковника поліції ОСОБА_1 ..

Відповідно до відомості про ознайомлення з наказом від 11.01.2020 року №41, позивач ознайомлений із зазначеним наказом, що підтверджується наявною у наказі відміткою.

Не погоджуючись з відстороненням від посади, позивач звернувся зі скаргою від 21.01.2020 року до т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції.

10 березня 2020 року начальником Департаменту патрульної поліції затверджено Висновок службового розслідування, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, що виразилось у неналежному виконанні службових обов`язків, про що стало відомо під час моніторингу мережі Інтернет.

В частині, що стосується службового розслідування відносно ОСОБА_1 , висновок містить наступні обставини.

Так, ОСОБА_4 надано доступ до свого облікового запису в меседжері «Telegram» для спростування інформації щодо нього та інших працівників управління патрульної поліції, виявленої в мережі Інтернет, проте, членами дисциплінарної комісії отримано відомості, які підтверджують вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_4 та іншими працівниками УПП в Одеській області, які входили до групи осіб, задіяних на регулювання дорожнього групу. Комісією встановлено, що ОСОБА_1 був членом групи у меседжері «Telegram» під назвою «Гаи».

Дисциплінарною комісією досліджено фотозображення переписок з меседжера «Telegram», у тому числі:

Фотозображення № 11,13, на яких містяться повідомлення ОСОБА_12 від 27.05.2019 року в групі під назвою «Гаи», в якому ОСОБА_4 надіслав фотографію з кількома купюрами номіналом 100 доларів США кожна та запитав «Хто дав цю сотку?». ОСОБА_1 повідомив, що не він, на що ОСОБА_4 відповів, що він знає, що це був не ОСОБА_1 . Комісія вважає, що вказані факти можуть свідчити про корупційну діяльність серед групи осіб начебто задіяних на регулювання дорожнього руху, що є грубим порушенням службової дисципліни;

Фотозображення № 29 містить переписку ОСОБА_4 від 13.05.2019 року з ОСОБА_13 , в якій ОСОБА_4 повідомляє, що йому відомо, що ОСОБА_13 отримує неправомірну винагороду від водіїв транспортних засобів, проте не звертає на це уваги. Також, ОСОБА_4 повідомляє, що екіпаж ОСОБА_14 не може забрати посвідчення на право керування транспортними засобами у звичайного водія. ОСОБА_13 в свою чергу повідомляє, що ОСОБА_15 (як встановлено згідно розстановок сил та засобів, мається на увазі ОСОБА_1 ) водії не надають документи та додатково повідомляє ситуацію, в якій ОСОБА_1 не вжив заходів щодо зупинки та притягнення до відповідальності невстановленого водія автомобіля марки Лексус, з явними ознаками підробки номерів кузова;

Фотозображення № 30 містить продовження переписки ОСОБА_4 та ОСОБА_13 з повідомленнями від 28.05.2020 року, в яких ОСОБА_4 повідомляє, що ОСОБА_1 вважає себе дуже розумним, хоча не може скласти жодного адміністративного матеріалу;

Фотозображення № 86 містить інформацію з групи під назвою «Гаи», де 17.03.2019 року ОСОБА_4 повідомив учасників групи «Тести всі пройшли. На наступний місяць по 200.» Комісія дійшла висновку, що під тестами розуміється щомісячне тестування на освітньому порталі Національної поліції, та те, що ОСОБА_4 отримувались кошти від особового складу за успішне складання указаних тестів. Комісія зазначає, що на вказаному фотозображенні, також, присутні коментарі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_1

Фтозображення № 97 містить інформацію з групи під назвою «Косса», зокрема, ОСОБА_4 30.07.2019 року зазначає розстановку сил та засобів та додає, що треба ще протриматись до понеділка, а з понеділка все буде «клас».

Комісія вважає, що група «Косса» створена після певної паузи у зв`язку із перебування у липні в УПП в Одеській області ДПП комісії з департаменту патрульної поліції, проте, після завершення перевірки, ОСОБА_4 створено другу групу під назвою «Косса».

Під час службового розслідування ОСОБА_1 надав комісії пояснення, згідно з якими він входив з травня до липня 2019 року до групи регулювальників, а в липні пішов на лікарняний та більше до групи не повертався. ОСОБА_1 повідомив, що старшим групи регулювальників був ОСОБА_21 , інших членів перелічити не може, бо не пам`ятає. Обов`язками позивача у цій групі було регулювання дорожнього руху. Щодо участі у групах в меседжері «Тelegram» «Гаи» та « ОСОБА_3 », позивач повідомив, що не пам`ятає такого, в групах не перебував.

Після дослідження фотозображень, пояснень працівників, у діях ОСОБА_1 , комісія встановила ознаки дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні основних завдань поліції, що полягають у наданні поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також, інтересів суспільства і держави, передбачених статтею другою Закону України «Про Національну поліцію», у недотриманні основоположних принципів діяльності поліції, а саме принципу «Дотримання прав і свобод людини», згідно якого під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами країн, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації та принципу «Законності», визначеному статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію», котрий визначає, що поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази, проте, з матеріалів, отриманих під час службового розслідування встановлено, що указаний поліцейський, не тільки усвідомлював незаконність своїх дій, а й вживав всіх можливих заходів для приховування своєї бездіяльності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Комісія встановила порушення позивачем вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 9, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Також, за результатами перевірки щодо відпрацювання викликів на спецлінію « 102» за 03.11.2019 року, 08.11.2019 року, 11.11.2019 року, 12.11.2019 року, 16.11.2019 року, 25.11.2019 року, 26.12.2019 року, 30.12.2019 року встановлено систематичне порушення вимог абзацу 4 пункту 3 розділу ІІІ Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 року № 676, шляхом не внесення відповідних відомостей до електронних рапортів після їх опрацювання.

ОСОБА_1 свідомо здійснювалося ігнорування та бездіяльність у дотриманні вимог підпунктів 1,8 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 лютого 2018 року № 111, під час заповнення електронних рапортів за результатами опрацювання завдань.

Також, встановлено факт порушення вимог підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 лютого 2018 року № 111, що виразилось у не реагуванні на всі повідомлення, інформація про які надходила за скороченим номером екстреного виклику «102» та не прибуття на місце події для вжиття відповідних заходів реагування.

Також, висновок службового розслідування містить відомості щодо постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, що складені ОСОБА_1 .

У висновку службового розслідування зазначено, що всупереч вимог статті 44 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не утримався від виконання незаконних доручень ОСОБА_4 , не оцінив їх правомірність та можливу шкоду, заподіяну внаслідок їх виконання.

Відповідно до пункту 6 заключної частини Висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія вважала за необхідне за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 8, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 44 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 9, 11, 13 частини третьої статті 1, частини четвертої, п`ятої, шостої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», абзацу третього пункту 3 розділу III, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, абзаців першого, другого, п`ятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу четвертого пункту 3 розділу III Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС від 03 серпня 2017 року № 676, підпункту 1 пункту 1 розділу ХII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16 лютого 2018 року № 111, підпунктів 1, 10, 11 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 №5112, Присяги працівника поліції, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі Висновку службового розслідування, 08.04.2020 року начальником Департаменту патрульної поліції прийнято Наказ № 216 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», пунктом 4 якого до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

З вказаним наказом позивач ознайомлений 15.04.2020 року.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції «Про особовий склад» від 15 квітня 2020 року № 275 о/с, ОСОБА_1 , відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, був звільнений зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області з 15 квітня 2020 року.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України Про Національну поліцію.

Відповідно до 1, 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписами ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного Статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 4-6 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.

Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Наказ вищих органів, керівників, посадових та службових осіб не може бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно з вимогами абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства У країни обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законам України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актам законодавства України.

Суд зазначає, що з огляду на висновок службового розслідування, що затверджений 10.03.2020 року, висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», норм Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських, ґрунтуються на досліджених комісією фотозображеннях переписок месенджера Telegram з облікового запису ОСОБА_4 у групах «Гаи» та «Косса».

При цьому, як встановив вище суд, висновок службового розслідування в частині досліджених фотозображень не містить жодних фактів щодо переписки безпосередньо ОСОБА_1 з іншими учасниками групами на теми, зміст яких суттєво підриває авторитет та довіру до органів Національної поліції з боку суспільства та дискредитують звання поліцейського.

ОСОБА_1 у групі «Гаи» написав повідомлення, що він не давав грошей ОСОБА_4 , та написав коментар щодо запису ОСОБА_4 про складання тестів. Яким чином такі повідомлення ОСОБА_1 підривають авторитет органів Національної поліції та свідчать про порушення позивачем вимог ЗУ «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських відповідач у висновку службового розслідування не зазначає.

Щодо переписки ОСОБА_4 з ОСОБА_13 , яка свідчить про негативне ставлення колег до позивача, на думку суду, зазначена переписка та суб`єктивна оцінка з боку колег дій ОСОБА_1 жодним чином не свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Сам по собі факт перебування позивача у групі в месенджері Telegram не є дисциплінарним проступком.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділах встановлює Інструкція з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 року №111.

Наряди поліції з метою отримання завдань для реагування на повідомлення про правопорушення або події забезпечуються планшетними пристроями з програмним забезпеченням системи ІПНП (п.3 Р.2 Інструкції).

Пунктом шостим Розділу 2 передбачено, що поліцейський незалежно від місцеперебування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно здійснити всі необхідні заходи щодо безумовного виконання такого доручення.

Відповідно до Розділу IX Наказу МВС №111 визначено наступне:

1. Працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, необхідно:

1) за наявності планшетного пристрою проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;

2) за наявності на місці події осіб, які потребують медичної допомоги, викликати екстрену медичну допомогу, до прибуття якої вживати невідкладні дії, спрямовані ні врятування та збереження життя людини;

3) за наявності на місці події заявника (потерпілого) з`ясувати обставини правопорушення або події;

4) у разі підтвердження ознак учиненого кримінального правопорушення проінформувати диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та перебувати на місці події до її прибуття;

5) до прибуття СОГ забезпечити охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення, унеможливити доступ на місце події сторонніх осіб. За необхідності місце події огородити спеціальною стрічкою поліція. Після прибуття СОГ виконувати доручення старшого СОГ;

6) установити особи потерпілих, свідків або очевидців кримінального правопорушення, прикмети осіб, які підозрюються в його вчиненні, та вжити заходів щодо їх затримання. Про прикмети правопорушників, напрямок їх руху (марка, модель транспортного засобу, номерний знак, інші характерні ознаки), об`єкти посягань поінформувати диспетчера (оперативного чергового) для орієнтування інших нарядів поліції;

7) у разі реагування на правопорушення або подію, які не містять ознак злочину, невідкладно забезпечити збір необхідних матеріалів перевірки;

8) якщо заяви та повідомлення про правопорушення або події не потребують додаткової перевірки, за наявності планшетного пристрою поліцейський повинен унести до системи ІПНП відомості про обставини події, ужиті заходи та зазначити, що звернення розглянуто на місці або відомості про подію не підтвердилися;

9) з`ясувати в заявника (потерпілого) абонентський номер телефону та адресу електронної пошти, а також зручний для нього спосіб отримання відповіді про результати розгляду його заяви чи повідомлення.

2. Орієнтовний час прибуття наряду поліції на місце події з моменту призначення наряду для реагування на правопорушення або подію (з урахуванням середньої швидкості руху автомобіля 40 50 км/год) складає:

1) у межах міста:

до 7 хвилин при перебуванні наряду в зоні оперативного реагування;

до 10 хвилин у разі якщо задіяно наряд з іншої (сусідньої) зони обслуговування;

2) у сільській місцевості:

до 20 хвилин при перебуванні наряду в зоні оперативного реагування;

до 40 хвилин у разі якщо задіяно наряд з іншої дільниці.

3. У разі ускладнення погодних умов, дорожньої обстановки та особливостей місцевості або інших непередбачуваних обставин загальний строк прибуття наряду поліції на місце вчинення правопорушення або події не повинен перевищувати часу, мінімально необхідного, для подолання відстані від місця дислокації наряду поліції до місця події.

4. Старший наряду поліції, який першим з`явився на місці події, зобов`язаний негайно поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про прибуття та візуальне обстеження місця події, а в міру з`ясування обставин додатково надавати інформацію про заходи, які здійснено для охорони місця події, стан здоров`я заявника (потерпілого) та/або інших людей, пошкодження об`єктів, майна всіх форм власності, заходи, що здійснені для встановлення та затримання осіб, які вчинили правопорушення, кількість інших нарядів поліції, які прибули на виклик, та іншу інформацію, яка, на думку поліцейського, є важливою для припинення/розкриття правопорушення.

5. За відсутності (несправності) у наряду поліції планшетного пристрою, нестійкого рухомого (мобільного) зв`язку всі відмітки в системі ІПНП про призначення, прийняття, прибуття та виконання завдання, іншу необхідну інформацію за результатами реагування на правопорушення або події вносить диспетчер (оперативний черговий).

Відповідно до розділу 13 Наказу МВС №111 визначено наступне:

7. Старший наряду поліції відповідає за збереження планшетного пристрою (за наявності) та роботу з ним під час чергування.

8. Під час несення служби забороняється вимикати планшетний пристрій та змінювати будь-які налаштування. У разі виявлення збоїв у роботі планшетного пристрою старший наряду за можливості може використати інший вид зв`язку та інше кінцеве обладнання для інформування диспетчера та оперативного чергового. Налаштування планшетних пристроїв, підтримання їх програмного функціонування в робочому стані покладається на працівників управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП (далі УІАП).

9. При зміні з об`єктивних причин службового транспортного засобу, старшого наряду, абонентського номера мобільного телефону відповідні дані вносяться до системи ІПНП за допомогою планшетного пристрою, про що старший наряду доповідає диспетчеру та оперативному черговому.

10. Поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, окрім зазначеного озброєння, ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), засобами активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості). За необхідності з дозволу начальника органу (підрозділу) поліції їм можуть видаватися автоматична зброя та інші спеціальні засоби, визначені Законом України Про Національну поліцію.

Відповідно до п.1-3 розділу ІІІ Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему Інформаційний портал Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 03 серпня 2017 року №676, Інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується для формування:

тимчасових наборів даних, що створюються в процесі діяльності поліції та використовуються для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України Про Національну поліцію;

баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень;

баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.

В інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

Бази даних поліції, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, містять відомості, зокрема, стосовно:

повідомлень про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, що надійшли технічними каналами зв`язку;

щодобових переліків та складу нарядів поліції та слідчо-оперативних груп, що заступають на чергування;

завдань та орієнтувань, що доводились до нарядів поліції для реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події;

звітування нарядів поліції за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, виявлення додаткових обставин на місці пригоди;

пересувань нарядів поліції, які отримані із планшетних комп`ютерів (мобільних терміналів) та засобами GPS.

Поліція може створювати інші бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, відповідно до статті 25 Закону України Про Національну поліцію.

Під час службового розслідування комісія встановила, що за результатами перевірки щодо відпрацювання викликів на спецлінію « 102» за 03.11.2019 року, 08.11.2019 року, 11.11.2019 року, 12.11.2019 року, 16.11.2019 року, 25.11.2019 року, 26.12.2019 року, 30.12.2019 року встановлено систематичне порушення вимог абзацу 4 пункту 3 розділу ІІІ Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 року № 676, шляхом не внесення відповідних відомостей до електронних рапортів після їх опрацювання. ОСОБА_1 свідомо здійснювалося ігнорування та бездіяльність у дотриманні вимог підпунктів 1,8 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 лютого 2018 року № 111, під час заповнення електронних рапортів за результатами опрацювання завдань. Також, встановлено факт порушення вимог підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 лютого 2018 року № 111, що виразилось у не реагуванні на всі повідомлення, інформація про які надходила за скороченим номером екстреного виклику « 102» та не прибуття на місце події для вжиття відповідних заходів реагування.

З цього приводу, суд, зазначає наступне.

З огляду на п. 7 Розділу IX Наказу МВС №111, обов`язок та відповідальність за внесення до планшетного пристрою даних під час чергування покладено на старшого наряду поліції.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що під час чергування 03.11.2019 року, 08.11.2019 року, 11.11.2019 року, 12.11.2019 року, 16.11.2019 року, 25.11.2019 року, 26.12.2019 року, 30.12.2019 року ОСОБА_22 був визначений старшим наряду поліції, а під час судового засідання 30.09.2020 року представник відповідача зазначила, що старший наряду поліції взагалі не визначався.

Суд зазначає, що оскільки ОСОБА_1 не був визначений під час чергування у вказані вище дати старшим наряду поліції, то він не може бути притягнутий до відповідальності за невнесення даних до планшетного пристрою, за результатом відпрацювання екіпажем завдання.

Щодо доводів відповідача з приводу нереагування позивача на всі повідомлення, інформація про які надходила за скороченим номером екстреного виклику « 102» та не прибуття на місце події для вжиття відповідних заходів реагування, суд зазначає, що навпаки, на сторінках 114-116 висновку службового розслідування містяться відомості щодо відпрацювання екіпажем поліції, до складу якого входив ОСОБА_1 , викликів, які надходять за скороченим номером екстреного виклику « 102», деякі з повідомлень були відпрацьовані в телефонному режимі, проте, це не свідчить про нереагування на виклики.

Щодо повідомлення від 26.12.2019 року «Конфлікт», з приводу якого в ході перевірки щодо прибуття наряду на місце події 17.01.2020 року об 11 год. 45 хвл. перевіряючими здійснено телефонний дзвінок заявниці, яка повідомила, що за її викликом наряд патрульної поліції на місце події не прибував, суд зазначає, що відповідач не надав суду доказів (телефонограма, письмові свідчення заявниці) на підтвердження зазначених обставин.

З приводу доводів відповідача про порушення ОСОБА_1 статті 44 ЗУ «Про запобігання корупції», що виявилося у тому, що позивач не утримався від виконання незаконних доручень ОСОБА_4 , не оцінив їх правомірність та можливу шкоду, заподіяну внаслідок їх виконання. Суд зазначає, що матеріали справи не місять жодного доказу на підтвердження факту виконання ОСОБА_1 незаконних доручень ОСОБА_4 .

Під час службового розслідування з цього приводу позивачу було поставлено питання щодо вказівки ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_13 заступити 22.07.2019 року на стаціонарний пост на «Центроліт», на яке позивач відповів, що 22.07.2019 року він перебував на лікарняному, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою від 22.07.2019 року, яка підтверджує факт перебування у період з 10.07.2019 року по 22.07.2019 року ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні та довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського від 22.07.2019 року, яка підтверджує, що з 23.07.2019 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними та скасування наказів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 216 від 08.04.2020 року, № 275 о/с від 15.04.2020 року.

Оскільки суд зробив висновок про протиправність наказів відповідача щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, вимога позивача про поновлення на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП є такою, що належить до задоволення, як похідна.

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу Законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799, визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Відповідно до п.4 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно з п.15 Розділу 1 зазначених Порядку та умов при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду.

Відповідно до п.6 Розділу 3 вказаних Порядку та умов поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Із п.5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Суд встановив, що згідно з довідкою від 19.05.2020 року № 646, середньомісячне грошове забезпечення позивача за останні два календарні місяці перед звільненням за лютий 2020 року та березень 2020 року склало відповідно 9743,80 грн. та 11943,95 грн. (нараховане грошове забезпечення).

Тобто, згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячне грошове забезпечення позивача складало 10 843,80 грн. ((9 743,80 грн. +11 943,95 грн.) : 2 місяця), середньоденне грошове забезпечення позивача складало 361, 46 грн. (21 687,75 грн. : 60 днів), з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно з розрахунком норми тривалості робочого часу кількість календарних днів у період з 15.04.2020 року по 30.09.2020 року (час вимушеного прогулу) складає 169 днів.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року (по день ухвалення рішення) у розмірі 61 086,74 грн., (361,46 грн. х 169) з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до п.п.2-3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тобто, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 батальйону № 2 роти №1 полку УПП в Одеській області ДПП та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць у розмірі 10 843,80 грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1681,60 грн., що підтверджується квитанцією № 24045 від 07.05.2020 року, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №216 від 08.04.2020 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції інспектора взводу №1 батальйону № 2 роти № 1 полку УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Сандарчука Андрія Анатолійовича.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 275 о/с від 15.04.2020 року про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 .

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року (по день ухвалення рішення) у розмірі 61 086 (шістдесят одна тисяча вісімдесят шість) грн. 74 копійки, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 батальйону № 2 роти № 1 полку УПП в Одеській області ДПП та в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 10 843 (десяти тисяч вісімсот сорока трьох) грн. 80 копійок з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України (, адреса: вул. Федора Ернста, будинок. 3, м. Київ, 03048)

Третя особа ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 08 жовтня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.