Справа № 200/5638/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 р. Справа№200/5638/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 35 862, 68 грн.

Позовні вимоги вмотивовані несплатою відповідачем податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у встановлений Податковим кодексом України строк.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вжиті судом заходи, які викладені в ухвалі про відкриття провадження у справі, не дали можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, а тому повідомлення такої особи здійснено у порядку, визначеному статтею 130 КАС України, з огляду на приписи частини сьомої статті 171 цього ж Кодексу.

Крім того, поштове відправлення, направлене відповідачеві за останньою податковою адресою, повернулось з причин відсутності адресата за вказаною адресою.

Відзив на позовну заяву суду не надано.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 18 листопада 2016 року був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець та перебув на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Маріупольське управління, Приморське ДПІ (Приморський район м. Маріуполя) як платник податків за основним місцем обліку.

28 грудня 2019 року внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача, але його не було знято з обліку платників податків з огляду на наявну заборгованість.

Станом на 29 лютого 2020 року за інформацією з інтегрованої картки платника податків за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 35 862, 68 грн, який виник з причин несплати узгоджених сум податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб та складається з:

- 35 862,68 грн єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400), нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2019 рік (а.с. 11).

Декларацію відповідачем подано за податковою адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДФС у Донецькій області виставлено відповідачеві податкову вимогу форми «Ф» від 04 березня 2020 року № 99979-54, якою повідомлено, що станом на 03 березня 2020 року сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 35 862,68 грн (а.с. 8).

Податкову вимогу форми «Ф» від 04 березня 2020 року № 99979-54 відповідачеві надіслано поштою з повідомленням про вручення та повернуто контролюючому органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 8 зв. бік).

Податкову вимогу надіслано за адресою: пров. Банний, буд. 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87555.

На час розгляду адміністративної справи відповідачем податковий борг не погашений, що підтверджено інтегрованою карткою платника (а.с. 10).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами пунктів 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Судом встановлено, що відповідачем згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця самостійно нараховано суму єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2019 рік у розмірі 35 868, 80 грн (а.с. 11).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Абзацом першим пункту 57.1статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не виконав у повному обсязі обов`язку щодо сплати самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань зі сплати єдиного податку фізичної особи-підприємця за податковою декларацією від 08 травня 2019 на суму 35 868, 80 грн (а.с.11).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3. статті 42 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що 04 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено податкову вимогу форми «Ф» № 99979-54, відповідно до якої сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 03 березня 2020 року становить 35 862,68 грн. Вказана вимога надіслана на адресу: пров. Банний, буд. 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87555 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута поштовою організацією до контролюючого органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

За відомостями реєстраційних даних відповідача, зазначених позивачем у позовній заяві, адреса: АДРЕСА_2 є старою податковою адресою відповідача, з 18 листопада 2016 року змінено дані щодо податкової адреси, новою податковою адресою є: АДРЕСА_1 . За новою податковою адресою і була подана податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2019 рік.

Отже, податкова вимога форми «Ф» № 99979-54 від 04 березня 2020 року не є належно врученою, підлягає поверненню як така, що не знайшла адресата, у зв`язку з чим підстави для стягнення суми податкового боргу, які відповідно до пункту 95.2 абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України виникають не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, не виникли.

За цих обставин позов задоволенню не підлягає.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 жовтня 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська