Справа № 160/493/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/493/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року (суддя Ільков В.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у січні 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 01.07.2015 раніше призначеної пенсії та виплаті йому пенсії, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 36251 грн. 71 коп. відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 № 50, які ОСОБА_1 отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове держане соціальне страхування; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.07.2015 перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому пенсію, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 36251 грн. 71 коп. відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 № 50, які ОСОБА_1 отримував протягом 2013-2015 років, тобто протягом 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове держане соціальне страхування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 01.01.2016 раніше призначеної пенсії та виплаті йому пенсії з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які ОСОБА_1 отримував протягом 2014-2015 роках, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 року № 50. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому пенсію, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які він отримував протягом 2014-2015 роках, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 року № 50.

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під час виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 160/493/19 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати вказане рішення суду в частині проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 з включенням до останнього нарахованого йому прирівняного грошового забезпечення, з розміру якого він на момент даного перерахунку отримує пенсію, загальної суми матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, згідно довідки від 13.12.2018 № 50; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в десятиденний термін подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 160/493/19 з урахуванням визначеного у п. 1 зобов`язання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким: задовольнити заяву про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під час виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 160/493/19 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати вказане рішення суду в частині проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 з включенням до останнього нарахованого йому прирівняного поліцейського грошового забезпечення, з розміру якого він на момент даного перерахунку отримує пенсію, загальної суми матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, згідно довідки від 13.12.2018 № 50; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в десятиденний термін подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 160/493/19 з урахуванням визначеного зобов`язання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом України «Про виконавче провадження» також визначено наслідки невиконання рішення та передбачено заходи, які вживає державний виконавець у випадку невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 40 вказаного Закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримав оригінал виконавчого листа 05 квітня 2019 року.

На підставі виконавчого листа № 160/493/19 Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 58841714.

У грудні 2019 року до суду надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.11.2019 про закінчення виконавчого провадження № 58841714.

Порядок звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України. Дана стаття встановлює відповідні обов`язкові реквізити, які має містити така заява.

Зокрема, законодавець передбачив, що заява про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Проаналізувавши наведені норми права, Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 в адміністративній справі № 805/1458/17-а виклав правову позицію щодо порядку їх застосування у подібних правовідносинах, яка є обов`язковою для врахування судами в силу приписів ст. 242 КАС України.

Відповідно до висновків суду касаційної інстанції звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що 22 листопада 2019 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 58841714 за виконавчим листом № 160/493/19 від 05.04.2019.

Доказів оскарження вказаної постанови матеріали адміністративної справи № 160/493/19 не містять.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини у справі, проте дійшов невірного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України.

За правилами частини 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вимогам, визначеним у частинах 2-4 цієї статті, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Аналогічного висновку дійшов й Верховний Суд в адміністративній справі № 805/1458/17-а, на постанову в якій посилається також суд першої інстанції.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в адміністративній справі № 160/493/19 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку в порядку статті 383 КАС України, про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі № 160/493/19 повернути заявнику.

Постанова суду набирає законної сили з 08 жовтня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 08 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров