Справа № 640/15700/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач:Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕТЛЕД" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛетЛед" звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (Київська міська митниця ДФС) про визнання протиправними та скасування:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300027/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2019/00159, прийнятих Київською міською митницею ДФС 05.02.2019 за митною декларацією № UA100110/2019/114899;

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300051/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2019/00399, прийнятих Київською міською митницею ДФС 26.02.2019 за митною декларацією № UA100110/2019/123426.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано: рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300027/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00159, прийнятих Київською міською митницею Державної фіскальної служби 05.02.2019 за митною декларацією №UA100110/2019/114899; рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300051/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00399, прийнятих Київською міською митницею Державної фіскальної служби 26.02.2019 за митною декларацією №UA100110/2019/123426.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Київською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що під час митного оформлення товару відповідачем виявлено обставини, які унеможливлюють підтвердження митної вартості за ціною угоди, а отже, у останнього виникли обґрунтовані сумніви з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару.

У відзиві Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕТЛЕД" на апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби вказано на неспроможність її доводів, та зазначено про правомірність висновків суду першої інстанції, який прийняв обґрунтоване судове рішення, належно та повно встановивши обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 18.09.2018 ТОВ "ЛетЛед" укладено зовнішньоекономічний Контракт №18092018 із компанією "Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd." (Китайська Народна Республіка), як продавцем.

Відповідно до пункту 1 Контракту, продавець продав, а покупець купив освітлювальне обладнання чи інші товари, названі в подальшому "Товар", в кількості, асортименті та за цінами, згідно специфікації, що є невід`ємною частиною Контракту та оформляється при кожній окремій поставці вході виконання цього Контракту.

05.10.2018 до Контракту сторонами укладена Специфікація №0510 на постачання товару світильники електричні стельові в асортименті загальною кількістю 29642 шт. та загальною вартістю 60681,88 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в Специфікації).

04.02.2019 за ЕМД №UA100110/2019/114899 ТОВ "ЛетЛед" заявлено до митного оформлення імпорт частини узгодженої в Специфікації №0510 до Контракту товарів за комерційним інвойсом від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1 загальною кількістю 13802 шт. та загальною вартістю 27875,72 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в комерційному інвойсі), а саме: світильники електричні стельові: світильник пилевологозахищений світлодіодний загальною вартістю 17932,32 дол. США (Товар №1); світильники електричні стельові світлодіодні загальною вартістю 9943,40 дол. США (Товар №2).

Митна вартість товарів визначена декларантом за ціною договору з урахуванням витрат на транспортування.

До ЕМД №UA100110/2019/114899 ТОВ "ЛетЛед" до Київської міської митниці ДФС були додані наступні документи:

- зовнішньоекономічний Контракт від 18.09.2018 №18092018 із "Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd." - виробником товару;

- специфікація №0510 від 05.10.2018 до Контракту;

- рахунок-проформа №SYUR2-W0510 від 05.10.2018 на передплату відповідно до Специфікації;

- комерційний інвойс від 15.11.2018 №SYUR2-W0510-1;

- платіжне доручення №938 від 14.12.2018;

- сертифікат про походження товару серії ССРІТ439 №18С3326А1657/00054 від 22.12.2018;

- коносамент №WOLSZSE18113196 від 30.11.2018;

- пакувальний лист б/н від 15.11.2018;

- автотранспортна накладна (CMR) №289444/1 від 01.02.2019;

- рахунок на оплату від ТОВ "Сігейт" №208 від 14.01.2019;

- довідка ТОВ "Сігейт" про транспортно- експедиторські витрати №26471 від 15.01.2019;

- фото товарів від 15.11.2019.

05.02.2019 Київською міською митницею ДФС винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300027/2 (рішення № 1), в якому митну вартість товару визначено за резервним методом у зв`язку із недостатністю наданих позивачем документів для підтвердження заявленої ним митної вартості. В обґрунтування даного рішення зазначено про те, що декларантом для підтвердження заявленої митної вартості не подано достатніх документів та відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

05.02.2019 відповідач сформував картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100010/2019/00159 (Картка №1), у якій повідомив про відмову у митному оформленні товарів, проведене коригування митної вартості та можливість подати нову митну декларацію.

У зв`язку з незгодою ТОВ "ЛетЛед" з прийнятим митницею рішенням № 1, товари було випущено у вільний обіг 05.02.2019 за ЕМД № UA100110/2019/115596 із сплатою ТОВ "ЛетЛед" додаткових податків і зборів у вигляді фінансової гарантії на загальну суму 65569,02 грн. (12609,43 грн. ввізного мита та 52959,59 грн. податку на додану вартість).

23.04.2019 позивач подав до відповідача заяву вих. № 23042019/1 із наданням фактичного та правового обґрунтування правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом визначення митної вартості (за ціною контракту) та наданням додаткових документів, а саме:

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017;

- заявка №26471 від 20.11.2018;

- лист ТОВ "Сігейт" №3042 від 18.04.2019;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №529 від 05.02.2019;

- платіжні доручення №295 від 19.02.2019, від 14.12.2018 №38;

- виписка по рахунку банку ПАТ "КРЕДОБАНК" за 17.12.2018.

Листом вих. №4371/10/26-70-19-01 від 03.05.2019 відповідач відмовив у скасуванні рішення №1 та визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, посилаючись на те, що перерахування грошових коштів ТОВ "ЛетЛед" за транспортно-експедиторські послуги на користь ТОВ "Сігейт" платіжним дорученням №295 від 19.02.2019 здійснено з іншого банківського рахунку, ніж зазначений в Договорі на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017, що на думку митниці унеможливлює ідентифікацію факту оплати згідно даного платіжного доручення саме з вартістю доставки оцінюваного товару. Інших претензій до наданих ТОВ "ЛетЛед" додаткових документів, підстав їх неприйняття та неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за першим методом визначення митної вартості з урахуванням додаткових документів не наведено.

07.11.2018 до Контракту сторонами була укладена Специфікація №0711 на постачання товару світильники електричні стельові в асортименті загальною кількістю 74900 шт. та загальною вартістю 129 957,00 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в Специфікації).

26.02.2019 за ЕМД № UA100110/2019/123426 ТОВ "ЛетЛед" заявлено до митного оформлення імпорт частини узгодженої в Специфікації № 0711 до Контракту товарів за комерційним інвойсом від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3 загальною кількістю 32444 шт. та загальною вартістю 59337,20 дол. США (асортимент, кількість та ціна за одиницю кожного виду світильників зазначені в комерційному інвойсі), а саме: світильники електричні стельові: світильник пилевологозахищений світлодіодний загальною вартістю 31384,20 дол. США (Товар №1); світильники електричні стельові світлодіодні загальною вартістю 27953,00 дол. США (Товар №2).

Митна вартість товарів визначена декларантом за ціною договору з урахуванням витрат на транспортування.

До ЕМД №UA100110/2019/123426 ТОВ "ЛетЛед" до Київської міської митниці ДФС були додані наступні документи:

- зовнішньоекономічний Контракт від 18.09.2018 №18092018 із "Taizhou Shangyuan Plastic Illumination Co., Ltd." - виробником товару;

- специфікація №90711 від 07.11.2018 до Контракту;

- рахунок-проформа №SYUR2-W0711 від 07.11.2018 на передплату відповідно до Специфікації;

- комерційний інвойс від 11.01.2019 №SYUR2-W0711-3;

- платіжні доручення №19 від 08.11.2018 та №77 від 13.02.2019;

- сертифікат про походження товару серії ССРІТ944 №19С3326А1657/00018 від 19.02.2019;

- коносамент №S від 20.01.2019;

- пакувальний лист б/н від 11.01.2019;

- автотранспортні накладні (CMR) №29249Ю/1 та №29249Ю/2 від 25.02.2019;

- рахунок на оплату від ТОВ "Сігейт" (рахунок-фактура від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг) №637 від 13.02.2019;

- довідка ТОВ "Сігейт" про транспортно-експедиторські витрати №27184 від 14.02.2019;

- фото товарів від 11.01.2019.

26.02.2019 Київською міською митницею ДФС (м/п "Столичний") винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/300051/2 (рішення № 2), в якому митну вартість товару визначено за резервним методом у зв`язку із недостатністю наданих позивачем документів для підтвердження заявленої ним митної вартості.

26.02.2019 відповідач сформував картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/00399 (картка №2), у якій повідомив про відмову у митному оформленні товарів, проведене коригування митної вартості та можливість подати нову митну декларацію.

У зв`язку з незгодою ТОВ "ЛетЛед" з прийнятим митницею рішенням № 2, товари було випущено у вільний обіг 26.02.2019 за ЕМД №UA100110/2019/123539 із сплатою ТОВ "ЛетЛед" додаткових податків і зборів у вигляді фінансової гарантії на загальну суму 78388,77 грн (15074,77 грн ввізного мита та 63314,00 грн податку на додану вартість).

15.05.2019 позивач подав до відповідача заяву вих. № 15052019/2 із наданням фактичного та правового обґрунтування правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом визначення митної вартості (за ціною контракту) та наданням додаткових документів, а саме:

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017;

- заявка №27184 від 14.01.2019;

- лист ТОВ "Сігейт" №3042 від 18.04.2019;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №895 від 27.02.2019;

- платіжні доручення №400 від 15.03.2019, від 08.11.2018 №19, від 13.02.2019 №77;

- виписка по рахунку банку ПАТ "КРЕДОБАНК" за 09.11.2018;

- експертний висновок №Ц-461 від 10.05.2019 Київської Торгово-промислової палати.

Листом вих. № 5026/10/26-70-19-01 від 21.05.2019 відповідач відмовив у скасуванні рішення № 2 та визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, посилаючись на те, що перерахування грошових коштів ТОВ "ЛетЛед" за транспортно-експедиторські послуги на користь ТОВ "Сігейт" платіжним дорученням № 400 від 15.03.2019 здійснено з іншого банківського рахунку, ніж зазначений в Договорі на транспортно-експедиційне обслуговування № 0334/Т-2017 від 14.11.2017, що на думку митниці унеможливлює ідентифікацію факту оплати згідно даного платіжного доручення саме з вартістю доставки оцінюваного товару. Інших претензій до наданих ТОВ "ЛетЛед" додаткових документів, підстав їх неприйняття та неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за першим методом визначення митної вартості з урахуванням додаткових документів не наведено.

Позивач не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем вірно визначено митну вартість товарів, у той час як є необґрунтованими: сумніви відповідача у правильності заявленої позивачем митної вартості, доводи відповідача про недостатність та наявність розбіжностей у поданих позивачем документах, висновки відповідача щодо необхідності застосування резервного методу, скоригована відповідачем митна вартість товарів.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частини 1-4 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини 1, 2, 3, 5 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до частини 12 статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно частини 1, 7, 8, 9 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 1, 2, 5-8, 10 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Колегією суддів встановлено, що підставою для коригування митної вартості у спірних правовідносинах стало те, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товару.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на заявлення декларантом неповних відомостей про митну вартість товарів, позаяк для підтвердження заявленої митної вартості товару було долучено вищенаведені документи, які, на переконання суду апеляційної інстанції, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України та у встановленому порядку підтверджують заявлену декларантом митну вартість імпортованих товарів.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія відхиляє посилання апелянта стосовно того, що позивачем не підтверджено витрати на транспортування, оскільки в довідках про транспортні витрати від 15.01.2019 №26471 та від 14.02.2019 № 27184 відсутня інформація про числові складові транспортних витрат, що унеможливлює визначення вартості товарів, адже відсутність у таких довідках даних про витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, з урахуванням наведеного вище відповідає умовам поставки та не може свідчити про наявність недостовірних даних у таких довідках.

Вимоги про надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, наведені в наказі Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 і є альтернативними, в тому числі допускається надання рахунку-фактури або акту виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг. При цьому надання саме договору на транспортно-експедиційне обслуговування не вимагається. Позивачем такі документи надано, отже повністю виконано вимоги пункту 6 частини другої статті 53 МК України щодо надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Необгрунтовані аргументи апелянта стосовно того, що довідка про транспортні витрати від 15.01.2019 № 26471, видана ТОВ "Сігейт", проте в коносаменті Bill of lading від 30.11.2018 №WOLSZSE18113196 зазначено, що транспортні послуги надавались підприємством - "SINOOCEAN GROUP LTD", адже 14.11.2017 ТОВ "ЛетЛед" укладено із ТОВ "Сігейт" договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017. 20.11.2018 сторонами до Договору була узгоджена Заявка №26471 на транспортно-експедиційне обслуговування контейнеру FSCU6313932 за маршрутом Нінгбо (Китай) - Чорноморськ - Київ.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" до виконання зобов`язань за договором транспортного експедирування експедитором можуть залучатись інші особи, у відносинах з якими експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

За приписами пунктів 2.2.1, 2.2.5 Договору експедитор має право укладати від свого імені договори та інші угоди з транспортними, експедиторськими та ін. організаціями для виконання своїх обов`язків за Договором. Відповідно до пункту 2.2.5 Договору експедитор має право доручити виконання Договору третій особі.

Відповідно до листа ТОВ "Сігейт", на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором №0334/Т-2017, останнє залучило компанію "SINOOCEAN GROUP LTD" для доставки вантажу морським транспортом відповідно до укладеного між ними договору. Відповідно до Рахунку ТОВ "Сігейт" №208 від 14.01.2019, міжнародне перевезення (морський фрахт), включено до оплати транспортно-експедиторських послуг, що відповідає Договору №0334/Т-2017, Заявці №26471, Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", і відповідно до положень МК України включено до митної вартості товару.

Вказане в сукупності свідчить про те, що позивач належним чином довів склад та суму витрат на транспортування товару, а доводи апелянта є необґрунтованими, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Не є аргументованими посилання в апеляційній скарзі на те, що платіжні документи надані без дотримання вимог, визначених в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, яка передбачає проставляння на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку, позаяк згідно пункту 1.2 вказаної Інструкції, вона встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Відтак, вимоги вказаної Інструкції не поширюються на розрахунки у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому не застосовуються до спірних правовідносин.

Відповідно до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а12.

Як було вказано вище, листами відповідача № 4371/10/26-70-19-01 від 03.05.2019 та вих. № 5026/10/26-70-19-01 від 21.05.2019 відмовлено у скасуванні Рішення № 1 та Рішення № 2 та визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, посилаючись на те, що перерахування грошових коштів ТОВ "ЛетЛед" за транспортно-експедиторські послуги на користь ТОВ "Сігейт" платіжними дорученням № 295 від 19.02.2019 та № 400 від 15.03.2019 здійснено з іншого банківського рахунку, ніж зазначений в Договорі на транспортно-експедиційне обслуговування № 0334/Т-2017 від 14.11.2017, що на думку митниці унеможливлює ідентифікацію факту оплати згідно даного платіжного доручення саме з вартістю доставки оцінюваного товару. Інших претензій до наданих ТОВ "ЛетЛед" додаткових документів, підстав їх неприйняття та неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості за першим методом визначення митної вартості з урахуванням додаткових документів не наведено.

Разом з тим, вказані платіжні доручення містять вірні назви та ідентифікаційні коди ЄДРПОУ ТОВ "ЛетЛед" та ТОВ "Сігейт", а суми платежів відповідають вартості транспортно-експедиторських послуг, узгоджених сторонами у відповідних заявках, які є невід`ємною частиною Договору на транспортно-експедиційне обслуговування №0334/Т-2017 від 14.11.2017, і підтверджених в рахунках на оплату. А тому, такі мотиви апелянта також відхиляються колегією суддів.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300027/2, картки відмови № UA100110/2019/00159 від 05.02.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/300051/2 та картки відмови № UA100110/2019/00399 від 26.02.2019.

Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328 - 331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Василенко Я.М.