Справа № 320/9085/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2020 року м. Київ № 320/9085/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,

Головного управління Національної гвардії України

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення

середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 14.08.2020 № 163 о/с;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 02.09.2020 № 216;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника пожежної обслуги пожежного взводу батальйону забезпечення (ВОС 967334П) з 02.09.2020 № 216;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день винесення рішення по справі.

Пунктами 1, 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, відповідно до пункту 4 частини п`ятої вказаної статті у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

При цьому, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло.

Слід зауважити, що позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлено вимоги до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та Національної гвардії України.

При цьому, позивач в якості відповідачів по справі зазначив військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та Головне управління Національної гвардії України.

Проте, у прохальній частині позовної заяви, яка складає предмет позову, позивачем не заявлено вимог до Головного управління Національної гвардії України, а заявлено вимоги до Національної гвардії України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає постановити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги позивача. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, позивачу слід надати до суду позовну заяву із зазначенням відповідачів по справі та приведенням позовних вимог у відповідність до суб`єктного складу учасників справи.

Також, в силу приписів пунктів 5 та 8 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Пунктом 5 частини першої цієї ж статті закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, в силу вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що оскарження особою до суду звільнення з військової служби здійснюється протягом місячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 вересня 2020 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 було незаконно та безпідставно звільнено, укладений ним контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України було припинено (розірвано), та виключено зі списків особового складу. Крім того, було вирішено не виплачувати позивачу всі види грошового забезпечення. Також позивач зазначив, що підставою звільнення в оскаржуваному наказі, зазначається як звільнення відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частими п`ятої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 14.08.2020 №163 о/с у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

При цьому, позивач зазначив, що жоден із вищевказаних наказів не доводився до відома позивача. Позивач про ознайомленні з оскаржуваним наказом не ставив підпису, а також щодо вказаного факту в його присутності не складався акт про відмову від підпису та будь - які інші документи, з їх змістом позивач зміг ознайомитись вже тільки після звільнення.

Разом з тим, слід зазначити, що з листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.09.2020 №18/6-К-14-А3-1683 наданого на запит адвоката вбачається, що «…Про направлення документів на звільнення до Головного управління Національної гвардії України громадянину України ОСОБА_1 було доведено на засіданні атестаційної комісії військової частини 03 серпня 2020 року особисто Головою атестаційної комісії (витяг з протоколу атестаційної комісії додається). Крім того, громадянину України ОСОБА_1 , перед відправленням документів на звільнення було запропоновано ознайомитися з ними та підписати їх, на що він відмовився (копія Акту про відмову підписання документів при звільненні з військової служби за контрактом додається). Після видання наказу командувача Національної гвардії України від 14.08.2020 № 163 о/с на звільнення, громадянину України ОСОБА_1 було надано час на здачу посади. В день виключення даного військовослужбовця зі списків військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення у відділені кадрів військової частини НОМЕР_1 громадянину України ОСОБА_1 було видано документи, які він відмовився отримувати (копія повідомлення про видачу документі в додається).».

Слід зазначити, що позивачем в межах даного позову заявлено вимогу, зокрема визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 14.08.2020 № 163 о/с.

При цьому, з вимогами про скасування наказу від 14.08.2020 позивач звернувся до суду 25.09.2020, що підтверджується відомостями на конверті, у якому надійшов позов до суду.

Отже, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування наказ командувача Національної гвардії України від 14.08.2020 № 163 о/с.

При цьому позивачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду в цій частині позову та не викладено у ній підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно із положеннями частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд вбачає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу десять днів для підготовки заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою в частині позову про визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 14.08.2020 №163 о/с.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст. 161 КАС).

Також, позивачу слід надати до суду належним чином засвідчені всі документи додані до листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.09.2020 № 18/6-К-14-А3-168, який наданий на запит адвоката.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року 2102 грн.

Як вбачається з позовної заяви, у ній заявлено чотири вимоги немайнового характеру: дві вимоги про скасування наказів, вимога про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

При цьому, суд враховує, що пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Попри те, в частині позовних вимог про скасування наказів позивач не звільняється від обов`язку сплатити судовий збір.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачеві необхідно було сплатити 1681,60 грн. судового збору (2х840,80).

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- позовної заяви із зазначенням відповідачів по справі та приведенням позовних вимог у відповідність до суб`єктного складу учасників справи;

- заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою в частині позову про визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 14.08.2020 №163 о/с;

- належним чином засвідчені всі документи додані до листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.09.2020 № 18/6-К-14-А3-168, який наданий на запит адвоката;

- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн. за належними реквізитами щодо його сплати.

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на ротботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.