Справа № 200/8281/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 р. Справа№200/8281/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (юридична адреса: 84302, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ПОШТОВА, будинок 5, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - відповідач),про:

- визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та не зарахування певних періодів роботи до спеціального стажу, що надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- скасувати Рішення управління Пенсійного Фонду України у м.Краматорську Донецької області №252 від 11.12.2019 р. про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із змінами);

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , періоди:

- з 1.09.1983 р. по 08.01.1987, - навчання в СПТУ №109 м.Горлівки за професією підземний електрослюсар;

- з 26.01.1987 р. по 01.05.1987 р., - роботи на шахті ім.Гагаріна м. Горлівки за професією підземний електрослюсар з повним робочим днем під землею;

- з 11.05.1987 р. по 31.05.1989 р., - строкової військової служби;

- з 26.06.1989 р. по 05.06.1996 р., - роботи у Шахтопрохідному управлінні №10 треста "Горлівськвуглебуд" за професією підземний електрослюсар, зайнятий повний робочий день на підземних роботах;

- з 03.10.1996 р. по 27.06.2003 р. у Державному ВАТ "Шахтопрохідне управління №10" ДП ВАТДХК "Трест Горлівськвуглебуд" за професією підземний електрослюсар, зайнятий повний робочий день на підземних роботах;

- з 21.04.2008 р. по 27.09.2010 р. на ДП "Шахта ім.Гагаріна" за професією підземний електрослюсар з повним робочим днем під землею;

- з 25.10.10 р. по 01.02.2012 р. у Державному ВАТ "Шахтопрохідне управління №10" ДП ВАТДХК "Трест Горлівськвуглебуд" за професією підземний електрослюсар, зайнятий повний робочий день на підземних роботах;

- з 06.02.2012 р. по 29.02.2012 р. у структурному підрозділі "Шахта ім.В.І. Ленина" ДП "Артемвугілля" за професією підземний електрослюсар з повним робочим днем під землею;

- з 02.03.2012 р. по 30.06.2014 р. у Державному ВАТ "Шахтопрохідне управління №10" ДП ВАТДХК "Трест Горлівськвуглебуд" за професією підземний електрослюсар, зайнятий повний робочий день на підземних роботах;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецькій області повторно розглянути заяву від 04.11.2019 р. ОСОБА_1 , про призначення пенсії із зарахуванням перелічених вище періодів до стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з моменту подання заяви з 04 листопада 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 листопада 2019 року він звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки має достатній загальний страховий стаж - більше 25 років, у тому числі пільговий стаж роботи більш ніж 10 років для призначення пільгової пенсії. Рішенням відповідача від 11 грудня 2020 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки первинні документи на підтвердження стажу на ДП "Артемвугілля" знаходяться на тимчасово не підконтрольній території Україні, у зв`язку з чим, не був врахований період роботи в ДП "Артемвугілля". Окрім того, не зарахований період навчання та період військової служби. Вважає, прийняте рішення не обґрунтованим та таким, що позбавляє його права на пенсійне забезпечення лише через неможливість надання відповідних довідок.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), позивачеві поновлено строк звернення до суду (арк. справи 29-30).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

29 вересня 2020 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Зазначив, що позивачу до пільгового стажу не враховані періоди роботи на шахті ім. В.І.Леніна з 06.02.2012 по 29.02.2012 на посаді електрослюсаря підземного, але документи містять печатку підприємства, яке розташоване у м. Горлівка Донецька область. Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 09.12.2019 виявлено, що ДП «Артемвугілля» перереєстроване за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 66. Оскільки архівні документи підприємства знаходяться у м. Горлівка на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі, даний стаж не був зарахований. А також позивачу не був зарахований стаж на шахті ім. Гагаріна з 26.01.1987 по 01.05.1987, з 21.04.2008 по 27.09.2010 та на шахті «Шахтопрохідне управління №10» з 26.06.1989 по 05.06.1996, з 03.10.1996 по 27.06.2003, з 25.10.2010 по 01.02.2012, з 02.03.2012 по 28.11.2013 на посаді підземного електрослюсаря, оскільки згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 09.12.2019 та № від 09.12.2019 виявлено, що підприємства не перереєструвались, та знаходяться у м. Горлівка Донецька область. Вважає, що управління не порушувало прав позивача, діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Законами України, а тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (арк. справи 120-122).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (арк. справи 19-21), а також є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20 вересня 2019 року № 1426- (арк. справи 23).

04 листопада 2020 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. справи 39).

Відповідачем за результатами розгляду заяви було прийнято рішення № 252 від 11 грудня 2019 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з не підтвердженням трудового стажу за період роботи нашахті ім. В.І.Леніна з 06.02.2012 по 29.02.2012 на посаді електрослюсаря підземного, а також період роботи на шахті ім. Гагаріна з 26.01.1987 по 01.05.1987, з 21.04.2008 по 27.09.2010 та на шахті «Шахтопрохідне управління №10» з 26.06.1989 по 05.06.1996, з 03.10.1996 по 27.06.2003, з 25.10.2010 по 01.02.2012, з 02.03.2012 по 28.11.2013 на посаді підземного електрослюсаря у зв`язку зі знаходженням первинних документів на не підконтрольній території - у м. Горлівка Донецької області. У рішення зазначено, що право на пенсію на пільгових умовах позивач набуде за умови підтвердження стажу довідками про пільговий характер роботи (арк. справи 17-18).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IVособам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон № 1058.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-585а14, від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1203а15, яка підлягає обов`язковому застосуванню відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України, згідно якого, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, з трудової книжки позивача вбачається наступні записи:

запис № 1 від 01 вересня 1983 - 08 січня 1987 рік - навчання в міському СПТУ № 109 м. Горлівка за професією підземний електрослюсар;

запис №2 від 26 січня 1987 року - прийнятий підземним електрослюсарем 3 розряду на шахту ім. Гагаріна;

запис № 3 01 травня 1987 рік - виданий розрахунок у зв`язку з призивом до лав Радянської армії відповідно до пункту 3 статті 36 КЗпП України;

запис № 4 від 26 червня 1989 року позивач прийнятий підземним електрослюсарем шахтоуправління № 190 тресту «Горліськвугдлебуд»;

запис № 5 від 26 червня 1992 року переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею. ;

запис № 6 від 05 черв 1996 року звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України;

запис № 7 від 03 жовтня 1996 року прийнятий підземним електрослюсарем з повним робочим днем під землею на шахтоуправління № 10 «Горлівськийвуглебуд»;

запис № 10 від 27 червня 2003 року звільнений за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України;

запис № 11 від 03 вересня 2007 року прийнятий на роботу слюсарем на ТОВ «Дайрекс»;

запис № 12 від 31 березня 2008 року звільнений за власним бажанням;

запис № 13 від 21 квітня 2008 року прийнятий підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним робочим днем під землею;

запис № 14 від 27 вересня 2010 року звільнений за власним бажанням у зв`язку із скороченням працівників відповідно до статті 40 КЗпП України;

запис № 15 від 25 жовтня 2010 року прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряджу на шахтоуправлінь «Трест Горлівськийвуглебуд»;

запис № 16 від 01 лютого 2012 року звільнений за переведенням на шахту ім. Леніна ДП "Артемвугілля";

запис № 17 від 06 лютого 2012 року прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею;

запис № 18 від 29 лютого 2012 року звільнений за переведенням до ШПУ № 10, відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України;

запис № 19 від 02 березня 2012 року прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею на ДП «Артемвігулля»;

запис № 20 від 05 січня 2015 року звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України (арк. справи 26- 30).

Пункт 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого 18 листопада 2005 наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.

Таким чином, лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тому збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів позивача на ДП "Артемвугілля" стала неможливість проведення перевірки достовірності видачі довідок виданих ДП "Артемвугілля" та не підтвердження наявності первинних документів за новим місцем реєстрації та знаходженням архівних документів на тимчасово окупованій території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

З приводу цього, суд зазначає, що обставина на яку посилається відповідач, а саме те, що архівні документи ДП "Артемвугілля", шахти ім. Гагаріна, шахта «Шахтопрохідне управління № 10» знаходяться на непідконтрольній українській владі території, у зв`язку з чим, відповідач не має можливості перевірити достовірність видачі ним уточнюючих довідок про пільговий характер роботи позивача, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 03 квітня 2019 року по справі № 243/6260/17 (адміністративне провадження № К/9901/24514/18), висновки яких суд враховує при розгляді даної справи.

Щодо не зарахування до стажу періоду навчання позивача з 01 вересня 1983 року по 08 січня 1987 року у ПТУ № 109 м. Горлівки за спеціальністю "підземний електрослюсар, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Закону "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Судом встановлено, що відповідно до представленої копії диплому НОМЕР_3 від 08 січня 1987 року, позивач з 01 вересня 1983 року по 08 січня 1987 року навчався у Професійно - технічному училищі № 109 м. Горлівка та отримав спеціальність «електрослюсар підземний, машиніст підземних обладнань» (арк. справи 24).

Окрім того, записи про навчання за вище зазначений період, зазначені у трудовій книжці позивача (арк. справи 26).

Суд звертає увагу на те, що позивач навчався у період до набрання чинності Законом України "Про професійно - технічну освіту", в зв`язку з чим вважає за доцільне застосовувати законодавство чинне на момент виникнення спірних обставин.

Так, відповідно до п.п. "з" п. 109 розд. VIII Постанови Ради Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Приписами частини 3 пункту 109 розділу VIII Постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії, а тому посилання відповідача на те, що позивач після закінчення професійно - технічного училища протягом трьох місяців мав працевлаштуватись на роботу за набутою у професійно - технічному училищі професією.

Так, з представлених документів вбачається, що між закінченням навчання позивача - 08 січня 1987 рік та днем прийняття на роботу за спеціальністю - 26 січня 1987 року, становить менш ніж 2 місяці.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження військової служби з 11 травня 1987 року по 31 травня 1989 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З представленої копії військового білету НОМЕР_4 від 12 травня 1987 року вбачається, що позивач перебував на військовій службі, з 11 травня 1987 року по 31 травня 1989 рік (арк. справи 25).

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що період служби позивача в лавах збройних сил СРСР з 11 травня 1987 року по 31 травня 1989 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу у повному обсязі.

Стосовно твердження відповідача, що для підтвердження стажу роботи позивачем було надано довідки підприємствами, які знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, і які не можуть бути враховані для призначення пенсії, оскільки ці довідки згідно чинного законодавства України не є дійсними, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров`я". Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 242 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Слід зауважити, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, а саме: вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення №252 від 11 грудня 2019 року про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Разом з цим, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Як встановлено, саме до повноважень Пенсійного органу віднесено вирішення питання щодо призначення пенсії.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно призначити пенсію позивачу відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04 листопада 2019 року (з дати звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановлених обставин у справі.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату 08 вересня 2020 року (арк. справи 114).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, підлягають частковому стягненню у розмірі 630,60 грн., що пропорційно до задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань з управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (юридична адреса: 84302, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ПОШТОВА, будинок 5, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №252 від 11 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецькій області повторно розглянути заяву від 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 , про призначення пенсії, з урахуванням встановлених судом обставин.

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (юридична адреса: 84302, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ ПОШТОВА, будинок 5, )судовий збір у розмірі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень 60 копійок) на користь ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний 09 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Зінченко