Справа № 280/4020/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 жовтня 2020 року (о 09 год. 40 хв.) Справа № 280/4020/20 :
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії
На обґрунтування поданої заяви зазначає, що один зі спірних періодів, який не був відповідачем зарахований до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, був період з 02.01.1992 по 24.09.1996, тому, що відбиток печатки Птахорадгоспу «Пологівський» погано читається, а записи щодо звільнення з Птахорадгоспу «Пологівський» та щодо роботи у КСП «Дружба» взагалі печаткою не завірені. Зауважує, що при ухваленні рішення судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, цей запис є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу. Однак, надавши оцінку періоду з 02.01.1992 по 24.09.1996 на підставі доказів, які охоплюють увесь цей період, суд прийняв рішення про можливість зарахування до стажу частки цього періоду, а саме з 02.01.1992 по 06.04.1996. Вважає, що це могло бути обумовлено суто технічною помилкою при виготовленні тексту судового рішення або суд зважив на текст відзиву на позов, у якому відповідач зазначає, що не зараховує до страхового стажу лише період з 02.01.1992 по 06.04.1996. Проте, на думку позивача, зазначення у відзиві на позов саме цього періоду суперечить довідці-розрахунку стажу, яка є офіційним документом та була видана відповідачем 04.03.2020, відповідно до якої до стажу не був зарахований період з 24.12.1991 по 01.07.1996. На підставі викладеного, вказує, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.252 КАС України на підставі вже досліджених доказів суд може ухвалити додаткове рішення, яким зобов`язати відповідача включити до страхового стажу позивача для обчислення пенсії періоду роботи у КСП «Дружба» з 07.04.1996 по 24.09.1996 (включно).
У відповідності до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Для розгляду питання щодо винесення додаткового судового рішення, судом було призначене судове засідання на 01 жовтня 2020 року о 16 год. 00 хв., про що повідомлено повістками-повідомленнями учасників справи.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За приписами частини 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Відтак, аналізуючи норму статті 252 КАС України, суд зазначає, що суть процесуального інституту додаткового судового рішення зводиться до того, що за допомогою додаткового судового рішення суд вирішує окремі правові вимоги, які не були вирішені основним рішенням, а також за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувалися докази або вирішені не всі клопотання. Крім того, додаткове судове рішення може бути прийняте, якщо судом при ухваленні основного рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами розгляду справи по суті.
Крім того, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту порушеного права. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений
Для встановлення чи зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе встановлення чи зміна способу виконання рішення до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки встановлюючи чи змінюючи спосіб виконання основного судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.
Відтак, слід звернути увагу на те, що судом може бути прийнято додаткове судове рішення, лише у разі, якщо окремі правові вимоги, не вирішені основним рішенням.
Надаючи оцінку підставам для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.01.1992 по 24.09.1996, суд при ухваленні рішення від 21.08.2020, що вбачається з мотивувальної частини даного рішення, встановив наступне.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У відповідності до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У відповідності з пункту 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні.
До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Пунктом 2.3 Інструкції № 58 передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників).
Згідно з пунктом 4.1.Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_1 від 05.01.1992 , в якій містяться, зокрема, записи: № 1 з 02.01.1992 про прийняття на роботу до цеху №2 Пологівського міжгосподарського підприємства по птахівництву електриком, наказ № 6 від 03.01.1992; № 2, згідно з яким з 18.02.1992 позивач призначений начальником цеху №2, наказ №41 від 12.02.1992; № 3, з якого вбачається, що з 08.03.1994 підприємство було перейменоване у Птахорадгосп «Пологівський»; № 4, відповідно до якого з 06.04.1996 в зв`язку з ліквідацією підприємства позивача звільнено по переводу до КСП «Дружба».
Печатка Птахорадгоспу «Пологівський» на записі про звільнення ОСОБА_1 з посади відсутня.
Разом із цим, згідно з записами у трудовій книжці №5 і №6 з 06.04.1996 позивач прийнятий членом КСП «Дружба» за переводом, де працював кочегаром до 24 вересня 1996 року, коли наказом №14 був виключений з членів цього підприємства.
При цьому, викладені відомості підтверджуються також наданими суду архівними довідками, які видані Воскресенською сільською радою Пологівського району Запорізької області, від 11.03.2020 № 59 та від 12.03.2020 № 62 та не спростовані відповідачем.
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, цей запис є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу.
При цьому, рішенням суду від 21.08.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача, яке оформлене повідомленням від 24.01.2020 №846/0218, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, а також зобов`язання відповідача включити до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії періодів роботи з 05.09.1977 по 27.11.1977 (включно), з 01.06.1980 по 30.06.1980 (включно) у колгоспі ім. Жданова, періоду навчання з 01.12.1980 по 23.07.1981 (включно) на підготовчому відділенні Харківського зооветеринарного інституту імені М.М.Борисенка, періоду роботи з 02.01.1992 по 06.04.1996 в Пологівському міжгосподарському підприємстві по птахівництву, яке з 08.03.1994 перейменоване у Птахорадгосп «Пологівський», здійснивши повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.01.2020 про призначення пенсії за віком.
Таким чином суд зазначає, що рішенням від 21.08.2020 вирішено питання про право, оскільки надавши оцінку періоду з 02.01.1992 по 24.09.1996 на підставі доказів, які охоплюють увесь цей період, суд прийняв рішення про можливість зарахування до стажу частки цього періоду, а саме з 02.01.1992 по 06.04.1996, тобто не визначено способу його виконання, що не призведе до ефективного відновлення порушеного права. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Однак, при ухваленні додаткового рішення судом враховано, що за змістом довідки-розрахунку стажу, яка за запитом позивача була видана відповідачем 04 березня 2020 року та міститься в матеріалах справи, до стажу ОСОБА_1 був зарахований період з 01.07.1996 по 31.01.2000, тобто трудова діяльність позивача за спірний період з 01.07.1996 по 24.09.1996 відповідачем врахована до стажу, що дає право на призначення пенсії.
Таким чином, суд доходить висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 252 КАС України, суд
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії періоду роботи з 06.04.1996 по 30.06.1996 (включно) в КСП «Дружба», здійснивши повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.01.2020 про призначення пенсії за віком.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак