Справа № 200/12920/19-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 200/12920/19-а

провадження № К/9901/24147/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідач Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 200/12920/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

(і) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо незабезпечення внесення до Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування інформації про наявність в позивача необлікованого трудового стажу та сплачених сум страхових внесків;

(іі) зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області вчинити дії щодо внесення до Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування необліковану інформацію про наявність в позивача стажу та сплачених сум страхових внесків протягом періоду з 21.11.2001 по 06.11.2015.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 04.02.2020 відмовив ОСОБА_1 в позові.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову повністю.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 19.08.2020 апеляційну каргу ОСОБА_1 задовольнив, внаслідок чого суд:

А) Скасував рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2020.

Б) Ухвалив нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив, відповідно до чого:

1. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо незабезпечення внесення до державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування інформації про наявність у ОСОБА_1 необлікованого трудового стажу та сплачених сум страхових внесків.

2. Зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області вчинити дії щодо внесення до державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування не обліковану інформацію про наявність у ОСОБА_1 стажу та сплачених сум страхових внесків протягом періоду з 21.11.2001 по 06.11.2015.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення постанову суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 в позові.

Дослідивши зміст касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.

Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Спір у цій справі виник через бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо забезпечення внесення до Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування інформації про наявність в ОСОБА_1 необлікованого трудового стажу та сплачених сум страхових внесків. І тому з огляду на те, що предметом спору є бездіяльність суб`єктів владних повноважень стосовно нарахування трудового стажу та обліку сплачених сум страхових внесків, тобто бездіяльність, пов`язана з наданням позивачеві соціального захисту уповноваженими органами Пенсійного фонду, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не вносило до Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування інформацію про наявність в позивача необлікованого трудового стажу та сплачених сум страхових внесків, а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.

Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності. Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 200/12920/19-а.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб