Справа № 686/15823/16-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 686/15823/16-а

адміністративне провадження № К/9901/65484/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку попереднього розгляд у касаційній інстанції адміністративну справу № 686/15823/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2018, ухвалене у складі головуючого судді Логінової С.М.

та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Смілянця Є.С., суддів Сушка О.О., Залімського І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 04.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив:

визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Хмельницької міськради від 28.07.2016 №530 «Про демонтаж тимчасових споруд, розміщених по АДРЕСА_1 (відкритий майданчик для харчування) та по АДРЕСА_2 (павільйон ІНФОРМАЦІЯ_1)» та від 09.03.2017 №177 «Про демонтаж тимчасової споруди, розміщеної по АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував, зокрема тим, що оспорюваними рішеннями було порушено його права як власника, оскільки на павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо якого відповідачем ухвалені рішення про демонтаж, він набув права власності на підставі відплатного договору купівлі-продажу, а тому така власність набута ним на законних підставах. При цьому позивач вказав на те, що в оспорюваних рішеннях наводиться перелік нормативно-правових актів, якими керувався відповідач, однак не конкретизується які ж саме статті законів та підзаконних актів дозволили прийняти рішення про демонтаж зазначеної вище тимчасової споруди (далі - ТС).

2. Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 27.04.2018, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, відмовив у задоволенні позовних вимог.

3. 03.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

4. Протоколом розподілу справи від 05.11.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи, Гриців М.І. - головуючий суддя, судді Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.

5. Верховний Суд ухвалою від 07.11.2018 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

6. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15.07.2019 №981/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.

7. Протоколом розподілу справи від 16.07.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В.

8. Ухвалою судді Верховного Суду від 18.07.2019 прийнято зазначену справу до провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником металевого павільйону площею 27,0 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А., 08.09.2015 року.

Після придбання вказаного павільйону ОСОБА_1 не набув права на земельну ділянку територіальної громади міста.

Рішеннями виконкому Хмельницької міськради від 28.07.2016 № 530 та від 09.03.2017 № 177 вирішено демонтувати ТС для провадження підприємницької діяльності, які розміщені на території міста без належних дозволів на їх розміщення.

Також суди встановили, що рішення виконкому Хмельницької міськради від 09.03.2017 № 177 було прийнято на підставі акта обстеження від 12.02.2017, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 самовільно розширив ТС по АДРЕСА_1 з 27 кв. м. до 73 кв. м.

Окрім цього судами встановлено, що ОСОБА_1 був направлений лист про необхідність самостійно до 10.02.2017 провести демонтаж ТС - павільйону по АДРЕСА_1 , однак позивач не вчинив жодних дій щодо усунення порушень.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача, а також вважаючи їх протиправними та такими, що порушують право власності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що приймаючи оспорювані рішення відповідач діяв правомірно, оскільки вказані рішення не можуть бути розцінені як втручання у мирне володіння майном позивача з боку виконавчого комітету, з огляду на те, що рішення не направлені на позбавлення права власності ОСОБА_1 на придбаний ним металевий павільйон - рухоме майно.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що демонтаж ТС є крайньою мірою і можливий лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством заходи щодо реагування. Також ОСОБА_1 вказує на те, що попередній власник спірного павільйону відкрито законно користувався ним з 2001 року, тобто більше 15 років, а тому відповідно до вимог статті 344 Цивільного кодексу України, набув права користування земельної ділянкою під павільйоном.

12. У відзиві на касаційну скаргу позивача виконком Хмельницької міськради вказав, зокрема на те, що відповідно до рішення Хмельницької міськради від 12.12.2012 № 18, яким затверджено комплексну схему розміщення стаціонарних ТС для провадження підприємницької діяльності на території м. Хмельницького із послідуючими змінами, внесеними рішенням Хмельницької міськради від 05.03.2014 № 42 на території м. Хмельницького заборонено розміщення нових та розширення існуючих ТС для провадження підприємницької діяльності.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України [далі - КАС України; в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі» (далі - Закон № 460-IX)], колегія суддів виходить із такого.

14. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Законом, який визначає, правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI).

16. Згідно із частиною другою статті 28 Закону № 3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

17. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (частина третя статті 28 Закону № 3038-VI).

18. Згідно із частиною четвертою статті 28 Закону № 3038-VI розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

19. Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV).

20. Положеннями зазначеного Закону визначено, що дії з демонтажу є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту (демонтаж - роботи щодо відновлення території благоустрою).

21. На виконання статті 28 Закону № 3038-VI Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 21.10.2011 N 244 затвердило Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок № 244), який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

22. У справі, яка розглядається суди встановили, що рішенням Хмельницької міськради від 12.12.2012 № 18 затверджено комплексну схему розміщення стаціонарних ТС для провадження підприємницької діяльності на території м. Хмельницького.

23. За правилами пункті 1.5 Порядку № 244 комплексна схема розміщення ТС в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо), мікрорайону (кварталу), населеного пункту - це текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця розташування ТС, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно-гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно-господарського устрою.

24. Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що Хмельницька міськрада керуючись Законом України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом № 3038-VI, Порядком №244, Правилами благоустрою території міста Хмельницького, в редакції, затвердженій рішенням міської ради від 25.06.2014 №71 із внесеними змінами та доповненнями, рішенням Хмельницької міськради від 21.09.2016 № 55 затвердила Порядок демонтажу ТС для провадження підприємницької діяльності та тимчасових конструкцій (далі - ТК), яким передбачено чіткий порядок дій щодо демонтажу тимчасових споруд, які розташовані на території міста без належних документів, які дають право на їх встановлення (далі - Порядок демонтажу), який розроблений з метою впорядкування на території міста розміщення ТС та забезпечення відповідності їх розміщення комплексній схемі розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, іншим прийнятим рішенням Хмельницької міської ради та її виконавчого комітету.

25. Так, пунктами 2.1 - 2.3 Порядок демонтажу визначено, що всі розміщені на території міста Хмельницького ТС та ТК повинні відповідати комплексній схемі розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, іншим прийнятим рішенням Хмельницької міськради та її виконавчого комітету, виданим паспортам прив`язки ТС та укладеним на підставі них договорам.

ТС та ТК, які не включені до комплексної схеми розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, або місця для їх розміщення не визначені іншими рішеннями міської ради чи її виконавчого комітету, та по яких відсутні укладені договори щодо їх розміщення, вважаються встановленими самовільно та підлягають демонтажу.

Демонтажу на підставі рішення виконавчого комітету підлягають наступні ТС та ТК:

які встановлені самовільно;

термін дії паспортів прив`язки щодо яких закінчився та відповідно не подані документи на їх поновлення;

щодо яких закінчився термін дії укладених договорів щодо розміщення ТС/ТК та не подані документи на їх поновлення;

які розміщені з відхиленням від паспорта прив`язки;

паспорти прив`язки яких анульовано управлінням архітектури та містобудування;

Згідно із пунктами 3.1 та 3.2 Порядку демонтажу перевірку щодо правомірності розміщення ТС/ТК на території м. Хмельницького проводять працівники управління екології та контролю за благоустроєм міста та/або управління торгівлі.

У випадку виявлення встановлення ТС та ТК, які підпадають під демонтаж відповідно до пункту 2.3, складається протокол про адміністративне правопорушення та власнику ТС/ТК вручається вимога щодо добровільного демонтажу ТС/ТК в термін до 3-х днів. Якщо після повторної перевірки порушення не усунені, управління екології та контролю за благоустроєм міста готує листа на управління торгівлі щодо підготовки проекту рішення виконавчого комітету про демонтаж ТС/ТК.

26. Після закінчення 10-тиденного терміну після оприлюднення вищевказаного оголошення, якщо власника не виявлено, або якщо власник відмовився самостійно звільнити об`єкт благоустрою, управління торгівлі готує проект рішення виконавчого комітету про демонтаж ТС/ТК (пункт 3.4 Порядку демонтажу).

27. З огляду на викладене виконком Хмельницької міськради наділений контрольними повноваженнями та здійснює владні управлінські функції у сфері благоустрою міста, приймає рішення про демонтаж та вживає заходи із демонтажу елементів благоустрою.

28. При цьому, слід враховувати, що демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є крайнім заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом інших заходів реагування, націлених на достеменне встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є.

29. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти до висновку про те, що демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у вимозі строк або якщо власник невідомий. При цьому, самочинно зведеною тимчасова споруда вважається у тому разі, якщо відсутні дозвільні документи, визначені законом.

30. У справі, яка розглядається судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до зазначеного Порядку демонтажу було прийнято рішення виконкому від 09.03.2017 №177, яким на підставі акту обстеження було вирішено демонтувати тимчасову споруду - павільйон по АДРЕСА_1 .

Підставою прийняття даного рішення був акт від 12.02.2017, яким було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно розширив тимчасову споруду по АДРЕСА_1 з 27 кв. м. до 73 кв. м. Прийняттю вказаного рішення передувало направлення ОСОБА_1 листа з вимогою самостійно до 10.02.2017 провести демонтаж тимчасової споруди - павільйону по АДРЕСА_1 , однак позивач не вчинив жодних дій щодо усунення порушень.

31. За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що оспорювані рішення виконкому Хмельницької міськради прийняті у відповідності до вимог та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством України.

32. До того ж, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 3.12 Порядок демонтажу демонтована ТС/ТК зберігається на спеціально відведеному майданчику для зберігання. Відтак оспорювані рішення відповідача не можуть бути розцінені як втручання у мирне володіння майном позивача з боку виконкому Хмельницької міськради, оскільки рішення не направлені на позбавлення права власності ОСОБА_1 на придбаний ним металевий павільйон - рухоме майно, а права власності чи права користування на земельну ділянку територіальної громади міста Хмельницького позивач не набув.

33. За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки їх рішення ґрунтуються на правильному розумінні закону.

34. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

35. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами попередніх інстанцій оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи позивача відхилено.

36. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі № 686/15823/16-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіА.І. Рибачук С.Г. Стеценко Л.В. Тацій