Справа № 420/7068/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7068/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними матеріалами, у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду, через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи на посаді тракториста з 04.11.1981 року по 24.07.2012 року;

скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №628/03-10/1 від 24.09.2019 року про відмову у призначенні пенсії;

скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №399/03-10/1 від 16.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу, безпосередньо занятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.08.2019 року.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 зазначив, що відповідає усім умовам для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки виконував роботи на посаді тракториста-машиніста, був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі та інших підприємствах сільськогосподарського призначення, досяг відповідного віку та має достатньо відповідного стажу.

Однак, на думку позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було протиправно не враховано до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді тракториста-машиніста, не зважаючи на підтвердження наявності відповідного стажу трудовою книжкою.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№35079/20 від 04.09.2020р.) на позовну заяву (а.с.142-144).

Відзив обґрунтований наступним.

У результаті проведення зустрічної перевірки встановлено, що зайнятість ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста у періоди: 1986, 1988-1989, 1991-1994, 1997, 1998, 2001-2002, 2006-2009 років, не підтвердилась первинним документами. Перевіркою встановлено, що позивач у вищевказані періоди працював та отримував заробітну плату за посадою «механізатор», а отже, вказані періоди не можуть бути враховані до пільгового стажу роботи позивача та не дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оскільки, у порушення вимог чинного законодавства ВАТ «НР» Перемога» не відшкодовуються до Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, то і підстави для призначення ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу - відсутні.

У відповіді на відзив (ЕС/548/20 від 09.09.2020р.) ОСОБА_1 наголошував, що працював у господарствах, діяльність яких безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції, рослинництва та тваринництва та мав відповідне посвідчення.

Щодо зустрічної перевірки вказувалося, що у період роботи на посаді «механізатора» позивач працював та отримував заробітну плату, як тракторист, про що свідчать «путеві листки» тракториста та наради на роботу.

Крім того, в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах не вказано, що підставою для відмови є відсутність відшкодування до Пенсійного фонд витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємством.

Також, зверталася увага суду, що пенсійним органом не було надано жодного доказу чи рішення суду по притягнення до відповідальності колишнього керівника ВАТ «НР «Перемога» з приводу протиправності видачі ним пільгових довідок, у тому числі ОСОБА_1 (а.с.186-197).

Станом на 08 жовтня 2020 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19.08.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком (тракторист-машиніст) (а.с.152-153).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №628/03-10/1 від 24.09.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до п.3 розділу ХV статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, пенсійним органом зазначено, що згідно з актом перевірки контрольно-перевірочної роботи №10553 від 19.09.2019 року, у 1986, 1988-1989, 1991-1994, 1997, 1999, 2001-2002, 2006-2009, позивач працював та отримував заробітну плату за посадою «механізатор», що не зараховується до пільгового стажу роботи. Також, до пільгового стажу роботи не зарахований період 2011-2012 років, оскільки книги обліку праці та розрахунків заробітної плати до архіву не надійшли. А у 1985 році, посада взагалі не вказана (а.с.150).

Рішенням №399/03-10/1 від 16.03.2020 року, повторно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих же підстав (а.с.151).

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, як трактористу - машиністу - протиправними, а своє право на отримання пенсії належної пенсії - порушеним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності;і, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).

Абзацом 2 частини 1 статті 26 Закону України № 1058-IV визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 26 років при призначенні пенсії (період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року).

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу у порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Згідно з п.1 Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства», до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах, або інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи ( на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Єдина назва професії «тракторист-машиніст» запроваджена у 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

З наведеного слідує, що головними умовами для призначення пенсій за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду по справі №515/1967/16-а від 06.03.2019 року.

Згідно із ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII) та ч.1 ст.48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу наведених положень, суд дійшов висновку, що надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише у тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Судом встановлено, що разом з заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 , до територіального відділення Пенсійного фонду України було надано, серед іншого: трудову книжку № НОМЕР_1 ; посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 , документи про стаж №Х-02/02-02, №Х-03/02-02, №Х-05/02-02; документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсії №1, №1, №Х-01/02-02; довідку про зміну назви організації №2; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року №Х-04/02-02; довідку РВК 1983-1985; довідку про період роботи тракториста-машиніста (вихідні).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , у період часу з 04.11.1981 по 02.11.1983, 28.11.1985-23.11.2011, 28.04.2012 по 24.07.2012 року, 06.08.2012 по 30.09.2013 років, позивач працював на посаді тракториста (а.с.157-159).

Архівною довідкою КУ «Об`єднаний трудовий архів сіл та міста Ренійського району» про трудовий стаж №Х-05/02-02 від 15.04.2019 року, на підставі документів особового складу ВАТ «Перемога», який є правонаступником радгоспу «Перемога» Ренійського району, підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працював у даному господарстві з 04.11.1981-02.11.1983, з 28.11.1985 по 23.11.2011 року, з 28.04.2012 по 24.07.2012 року на посаді - тракториста (а.с.162).

Крім того, відповідний трудовий стаж ОСОБА_2 , на посаді тракториста-машиніста підтверджується довідками про трудовий стаж тракториста №№Х-2/02-02, Х-21/02-02 від 27.08.2019 року та про заробітну плату №Х-04/02-02 від 15.04.2019 року (а.с.160-161).

Отже, у періоди з 1986, 1988-1989, 1991-1994, 1997, 1999, 2001-2002, 2006-2009 років, позивач працював на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Періоди роботи позивача трактористом-машиністом зазначені у наданих архівних довідках узгоджуються із записами у трудовій книжці позивача.

Щодо посилань відповідача на відсутність первинних документів підтверджуючих право ОСОБА_2 на отримання пільгової пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, суд зазначає, що при виникненні у Пенсійного орану сумнівів щодо права позивача на отримання пільгової пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача, є неприйнятним.

Однак, пенсійним органом відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, зокрема, у зв`язку з тим, що книга обліку праці та розрахунки заробітної плати за період 2011-2012 років до архіву не надійшли.

Суд наголошує, що неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей, не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах по справам №439/1148/17 від 22.05.2018 року, №235/2873/17 від 03.10.2018 року, №681/813/17 від 27.02.2018 року, №683/977/17 від 22.05.2018 року та №709/1360/17 від 10.07.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у довідці про підтвердження наявного пільгового трудового стажу. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, за своєчасність та якість проведення атестації робочих місць, яка покладається на керівника підприємства, організації, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи на посаді тракториста з 04.11.1981 року по 02.11.1983 року; з 28.11.1985 року по 23.11.2011 року; з 28.04.2012 року по 24.07.2012 року; з 06.08.2012 року по 30.09.2013 року.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, у зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про протиправність дій Пенсійного органу щодо не зарахування до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії, певних періодів роботи на посаді тракториста-машиніста, суд вбачає наявними підстави і для задоволення похідних позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №628/03-10/1 від 24.09.2019 року та №399/03-10/1 від 16.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди та є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення, для належного захисту прав ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді тракториста з 04.11.1981 року по 02.11.1983 року; з 28.11.1985 року по 23.11.2011 року; з 28.04.2012 року по 24.07.2012 року; з 06.08.2012 року по 30.09.2013 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу безпосередньо занятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.08.2019 року, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію у питаннях призначення пенсії.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для забезпечення права позивача на отримання належної пенсії, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії днем його звернення із заявою (19.08.2019 року) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з урахування висновків суду.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У свою чергу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не доведено правомірності його дій та рішень щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 та не надано достатньо доказів на спростування тверджень позивача та наданих доказів (копії трудової книжки та архівних довідок).

Крім того, суд критично ставиться до посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що відсутність відшкодувань пенсійному органу ВАТ «НР» Перемога витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу та зазначає, що позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність ВАТ «НР» Перемога, а пенсійний орган, у свою чергу, не позбавлений можливості звернення до суду з позовною заявою щодо стягнення з підприємства заборгованості з доставки та виплат пільгових пенсій.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (справа «РуїзТоріха проти Іспанії») Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 гривень, згідно квитанції №0.0..1 від 08.08.2020 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи на посаді тракториста з 04.11.1981 року по 24.07.2012 року; скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №628/03-10/1 від 24.09.2019 року про відмову у призначенні пенсії; скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №399/03-10/1 від 16.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу, безпосередньо занятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.08.2019 року - задовольнити частково.

Дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді тракториста з 04.11.1981 року по 02.11.1983 року; з 28.11.1985 року по 23.11.2011 року; з 28.04.2012 року по 24.07.2012 року - визнати протиправними.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №628/03-10/1 від 24.09.2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії - визнати протиправним та скасувати.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №399/03-10/1 від 16.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії - визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) періоди роботи на посаді тракториста з 04.11.1981 року по 02.11.1983 року; з 28.11.1985 року по 23.11.2011 року; з 28.04.2012 року по 24.07.2012 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) №752 від 19.08.2019 року про призначення пенсії за віком та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витрати у розмірі 2522,40 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні сорок копійок) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.