Справа № 564/1645/20
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1645/20

Рядок статзвіту № 140

02 жовтня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Рубельському О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Курчака Олександра Григоровича про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія ЕАМ №2719489 від 21 червня 2020 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до поліцейського Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Курчака Олександра Григоровича про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ №2719489 від 21 червня 2020 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 21.06.2020 року поліцейським Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Курчак О.Г. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2719489. Згідно даної постанови 21.06.2020 року в с. Терентіїв, шосе Київ-Чоп він здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та порушив п. 5.9 е ПДР України порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що винесена всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, вирішив, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 21.06.2020 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАМ №2719489 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 21.06.2020 року, рухаючись в с. Терентіїв, шосе Київ-Чоп здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 5.9 е ПДР України порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Позивач в позовній заяві заперечує факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він був вимушений зробити вимушену зупинку транспортного засобу, оскільки його пасажирці ОСОБА_2 стало погано, після надання допомоги та покращення стану здоров`я пасажирки вони розпачали рух в напрямку міста Рівне. Зупинка тривала не більше 5 хвилин.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до п.1.10 ПДР України, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Позивач у позові зазначив, що 21.06.2020 року здійснив вимушену зупинку транспортного засобу у зв`язку із поганим самопочуттям його пасажирки.

Згідно статті 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Частина 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» дозволяють водієві транспортного засобу відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відзив з викладеними запереченнями проти позову на адресу суду від відповідача не надходив, останній в судове засідання для доказування правомірності свого рішення не з`явився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем у встановленому законом порядку не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що при винесенні вказаної постанови відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясовано обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

В порушення ст. 283 КупАП постанова обов`язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, однак постанова не відповідає зазначеним вимогам так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що старшим лейтенантом поліції Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Курчаком О.Г. під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не враховано всіх необхідних обставин справи, передбачених вимогами чинного законодавства, результатом чого стало винесення суб`єктом владних повноважень постанови серії ЕАМ №2719489 від 21.06.2020 року не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може залишатись чинною, оскільки прийнята з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином позовні вимоги позивачма є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору, у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 243, 244, 246, 250, 271, 286, 295 КАС України, , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Курчака Олександра Григоровича про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія ЕАМ №2719489 від 21 червня 2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2719489 від 21 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 6 жовтня 2020 року.

СуддяП. В. Олійник