Справа № 333/2359/20
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2359/20
Провадження № 2-а/333/113/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа старший інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Журавський Антон Ростиславович про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа старший інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Журавський Антон Ростиславович про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 р. року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. за те, що 05.05.2020 о. о 10 год. 25 хв. в м. Запоріжжя по вул. Ентузіастів керував автомобілем з непрацюючим замком правої двері та з відсутнім бризковиком на задньому лівому колесі, чим порушив 31.4.7. ПДД та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач ОСОБА_1 з оскаржуваною постановою не згоден, вважає її протиправною та просить її скасувати, провадження по справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мартиненко О.О. не з`явилися, але через канцелярію суду позивач та його представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву та просив розгляд справи проводити без його участі.

Третя особа - поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України Журавський А.Р. повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення та диск з відеоматеріалами, просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності зі ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 року старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Журавського Антона Ростиславовича визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за те, що він, в порушення вимог п. 31.4.7. Правил дорожнього руху України, 05.05.2020 р. о 10 год. 25 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Ентузіастів, керував т.з. IVECO 4910, н.з. НОМЕР_1 .

Диспозицією ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Згідно з ч.1. ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а, по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких, зокрема, є відеозапис.

Законодавець чітко розділяє умови наявності в конструкції автомобіля або бампера, або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків. Така диференціація пов`язана з особливостями конструкції легкових і вантажних автомобілів. У вантажних автомобілях, з огляду на особливості конструкції, задні крила і бампер відсутні. Саме тому, конструкцією вантажного автомобіля спеціально передбачено встановлення жорстких, як правило металевих, приєднаних до шасі, брудозахисних кожухів або бризковиків.

Ні відповідач, ні третя особа не пред`явили будь-яких доказів, що певна марка автомобіля за своїми конструктивними ознаками повинна мати певні пристрої, які повинні бути передбачені конструкцією саме цього транспортного засобу. Автомобіль, яким керував позивач, обладнаний грязезахисними фартуками. Як видно з фотографій, які долучені позивачем до позовної заяви, конструкцією даного транспортного засобу передбачені грязезахисні фартухи, які є в наявності, бризковики конструкцією не передбачені, а є додатковим аксесуаром. Не надано доказів того, що конструкція автомобіля IVECO 4910 передбачає інші задні захисні пристрої, грязезахисні фартухи іншої конструкції, ніж ті, що відображені на фотографії, та є в наявності.

Висновки інспектора національної поліції щодо конструктивних особливостей автомобіля, яким керував позивач, зроблені "на око" і мають виключно суб`єктивні оціночні поняття, які не підтверджені жодним нормативним документом та порушують вимоги щодо перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, які встановлюють коло осіб та параметри перевірки транспортного засобу на відповідність, в тому числі, наявного технічного стану конструкції автомобіля, які затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 р. № 710.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 жовтня 2008 року № 534 затверджено Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації (далі - Порядок), який є чинним на даний час та визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Порядку за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу (далі - Акт перевірки) за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ.

Разом із тим, акт перевірки технічного стану КТЗ працівник поліції не складав, а технічна справність транспортного засобу, яким керував позивач, підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00116-03139-19 від 19.12.2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень, винесеним за наслідками розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Не підтверджує ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 також наданий третьою особою відеозапис.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Наказом МВС України від 18.12.2018 р № 1026, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція).

Дана Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Інструкцією передбачено, що технічним приладами і технічними засобом, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіозапису; портативний відеореєстратор; стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки.

Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

Пунктом 8 Постанови зазначено, що до постанови додається відео в архіві Samsung A30S, тобто, відеофайли, в яких, нібито, зафіксовано правопорушення, отримані не з передбачених законодавством технічного приладу, який повинен бути отриманий та використаний поліцейським відповідно до Інструкції, а з невідомо кому належного мобільного телефону Samsung A30S.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Враховуючи викладене, відеозапис наданий третьою особою на носії інформації (диску) не береться судом до уваги як доказ вчинення Позивачем адміністративного правопорушення та правомірності дій Відповідача, оскільки одержаний з порушенням порядку встановленого законом, а тому є недопустимим.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України у справі № 428/2769/17 від 24.01.2019 року, у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1. ст. 121 КУпАП.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В порушення вимог ст. 77 ч. 2 КАС України відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу порушення позивачем ОСОБА_1 п.п. г), е) п. 31.4.7. Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим суд вважає вину позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не доведеною.

Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України постанову серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 року про накладення на Позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення визнати протиправною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа старший інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Журавський Антон Ростиславович про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 983029 від 05.05.2020 року, винесену старшим інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Журавським Антоном Ростиславовичем за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова