Справа № 640/4142/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05 жовтня 2020 року м. Київ № 640/4142/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
Київ, пров. Куренівський, буд. 15А)
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: від 11.01.2019 р.№ 1048698/41428831, №1048697/41428831; від 14.01.2019 р.№ 1050208/41428831; від 16.01.2019 р.№ 1052718/41428831; від 17.01.2019 р.№ 1053409/41428831; від 16.01.2019 р. № 1052719/41428831 про відмову у реєстрації податкових накладних № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 p., № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р. відповідно;
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ТРУБО ПРОМ» задоволено повністю.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у зв`язку з тим, що в рішенні суду від 07 вересня 2020 року не вирішено питання про судові витрати в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд вказаної заяви здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, виходячи з вимог статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік підстав для винесення додаткового рішення у справі.

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі, зокрема щодо судових витрат, якщо вказане питання не було вирішено.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у розумінні статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Судом вбачається, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу заявлена представником позивача при зверненні до суду з адміністративним позовом, а також на підставі заяви від 24 травня 2019 року.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 20 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «ТРУБО ПРОМ» та адвокатом Шипіциним О.В. укладено договір №20-02/2019 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат уповноважений, зокрема, надавати правову допомогу в будь-яких судах України загальної юрисдикції.

04 березня 2019 року до даного договору укладено додаткову угоду №1, на підставі якої доповнено пункт 1 договору підпунктом 1.2 в наступній редакції: « 1.2 Адвокат надає клієнтові допомогу, пов`язану з підготуванням документів для подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправними та скасування рішень від 11 січня 2019 року .№ 1048698/41428831, №1048697/41428831; від 14.01.2019 р. №1050208/41428831; від 16.01.2019 р. №1052718/41428831; від 17.01.2019 р. №1053409/41428831; від 16.01.2019 р. №1052719/41428831 про відмову у реєстрації податкових накладних №122 від 01.11.2018 p., №126 від 05.11.2018 p., №128 від 08.11.2018 p., №129 від 19.11.2018 p., №130 від 26.11.2018 p., №132 від 06.12.2018 р. відповідно. Також адвокат надає правову допомогу клієнтові під час розгляду справи про визнання протиправним та скасування даних рішень в Окружному адміністративному суді міста Києва».

Пунктом 2 додаткової угоди №1 від 04 березня 2019 року доповнено пункт 2 підпунктом 2.2 в наступній редакції: « 2.2 розмір гонорару, що сплачується клієнтом на користь адвоката за правову допомогу, вказану в пункті 1.2 договору дорівнює 13 500,0 грн.». Сума гонорару, зазначена в пункті 2.2 договору повинна бути сплаченою протягом трьох банківських днів з дати укладання акту приймання-передачі виконаних послуг.

Представник позивача також надав до суду копію акту №1 приймання-передачі виконаних послуг від 17 травня 2019 року, зі змісту пункту 3 якого вбачається, що сторони домовилися, що вартість послуг, наданих у справі №640/4142/19 дорівнює 13 500,00 грн., які сплачуються клієнтом на користь адвоката протягом п`яти банківських днів з дати підписання даного акту.

Копією квитанції до прибуткового касового ордера №17/05-1 від 17 травня 2019 року підтверджується факт сплати суми наданих послуг у розмірі 13 500,00 грн.

Слід зазначити, що представник відповідача не надав суду заперечень щодо не співмірності витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на наявні у справі документи, суд приходить до переконання, що позивач обґрунтував розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу та підтвердив належними та допустимими доказами їх фактичне надання адвокатом та надав первинні документи про надання таких адвокатських послуг.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 44, 166, 167, 241, 248, 254, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ТРУБО ПРОМ» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ТРУБО ПРОМ» (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 15А, ) понесені ним документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) та у розмірі 6 750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Федорчук