Справа № 752/8033/14-а
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/8033/14-а Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
У Х В А Л А

06 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду клопотання Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича про визнання незаконним розпорядження міського голови і поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі - відповідач 1) та Міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича (далі - відповідач 2) (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання незаконними розпорядження міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса В.А. «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та скасування надбавки за високі досягнення у праці» № 539-к від 09.07.2013, «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » № 154-к від 03.04.2014, «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » № 187-с від 25.04.2014, поновлення на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради (м. Івано-Франківськ), з 28.05.2014, стягнення з відповідача на його користь 93 375, 00 грн. відшкодування за завдану матеріальну шкоду із збільшенням вищевказаної суми в розмірі середньомісячної заробітної плати (3 308, 00 грн.) за кожен повний додатковий місяць вимушеного безробіття, стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що з травня 2011 року працював на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку Виконкому. Розпорядженнями відповідача-2 № 539-к від 09 липня 2013 року та № 154-к від 03 квітня 2014 року позивачу оголошено догани, а розпорядженням № 187-с від 25 квітня 2014 року - звільнено з роботи згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України. На думку позивача, фактично догани йому були винесені по надуманим підставам, а тому звільнення за систематичне виконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, є незаконним.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2015 позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання незаконним розпорядження міського голови міста Івано-Франківська Анушкевичуса В.А. «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та скасування надбавки за високі досягнення у праці» № 539-к від 09.07.2013 залишено без розгляду.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2015 в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними розпорядження міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса В.А. «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » № 154-к від 03.04.2014, «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » № 187-с від 25.04.2014, поновлення на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради (м. Івано-Франківськ), з 28.05.2014, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 752/8033/14-а задоволено. Зупинено провадження у справі № 752/8033/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича про визнання незаконним розпорядження міського голови і поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди до розгляду по суті позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконним розпорядження міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса В.А. «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та скасування надбавки за високі досягнення праці» № 539-к від 09.07.2013.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2015, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним розпорядження міського голови м. Івано-Франківськ Анушкевичуса В.А. № 539-к від 09.07.2013 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 та скасування надбавки за високі досягнення у праці».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції від 26.03.2015, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 черваня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2015 скасувати та постановити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича про визнання незаконними розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково, скасовано розпорядження міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » № 154-к від 03.04.2014, скасовано розпорядження міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » № 187-с від 25.04.2014, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 28.05.2014, стягнено з Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 93 375, 00 грн та в іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є саме систематичне невиконання працівником трудових обов`язків. Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мають дисциплінарне або громадське стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дl5;я застосування стягнення за перше порушення. Оскільки розпорядження № 539-к від 09 липня 2013 року скасованесудовим рішенням, що набрало законної сили, та беручи до уваги, що колегія суддів дійшла висновку про скасування розпорядження № 154-к від 03 квітня 2014 року, то розпорядження міського голови міста Івано-Франківська Анушкевичуса В.А. «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » № 187-с від 25 квітня 2014 року підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з 28 квітня 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року та виправлення у ній описки - задоволено частково. У п`ятому абзаці короткого та повного тексту резолютивної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червн;я 2016 рок091; замість дати поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку Виконкому з « 28 травня 2014 року» вказати правильною « 28 квітня 2014 року».

Не погодившись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, Виконком подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року.

Скаржник вказує, що невиконання заступником начальника управління економічного та інтеграційного розвитку ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, з урахуванням застосованих до нього дисциплінарних заходів - накладення стягнення у вигляді двох доган, які не втратили юридичної сили за давністю та зняті достроково, стали підставою для застосування до позивача пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Також скаржник звертає увагу на те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню на користь особи не більше, ніж за один рік, а тому виплата ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинна становити не більше 19 849,20 грн. Крім цього скаржник зазначає про те, що премії та надбавки не є обов`язковими виплатами виключно правом керівника, яке реалізується за відповідних умов, а тому позовні вимоги про стягнення компенсації задоволенню не підлягають.

Постановою Верховного Суду від 12.08.2020 року касаційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити частково: постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у частині позовних вимог про стягнення з Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 93 375,00 грн відшкодування за завдану матеріальну шкоду зі збільшенням вищевказаної суми в розмірі середньомісячної заробітної плати (3 308,00 грн) за кожен повний додатковий місяць вимушеного безробіття - скасовано, справу № 752/8033/14 у вказаній частині направити на новий судовий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду, в іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року - залишено без змін.

У постанові від 12 серпня 2020 Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанці під час встановлення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не застосував положення статті 235 КЗпП України та Положення № 100

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці. Натомість, середній заробіток за час вимушеного прогулу не є тією виплатою, яка здійснюється при звільненні працівника, а в силу статті 235 КЗпП України вирішується одночасно з винесенням рішення про поновлення на роботі.

Суд апеляційної інстанції стягнув з відповідача-1 середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача в сумі 93 375,00 грн, використавши наданий позивачем розрахунок. Однак, судом не наведено формулу, за якою цей розрахунок був перевірений у ході судового розгляду справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції не витребувано у Виконкому довідку про доходи ОСОБА_1 за 2014- 2016 роки. Водночас, така довідка була самостійно надана відповідачем-1, однак уже після ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови.

Стосовно відшкодування матеріальної шкоди завданої необґрунтованим зняттям премій та надбавок, то слід зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з таких її видів: основна заробітна плата; додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. При цьому, додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Отже, надбавки та премії входять до структури додаткової заробітної плати.

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, невиплата працівнику належної йому заробітної плати є підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Така вимога не може бути включена до розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки правова природа та підстави виплати цих сум є різними.

За таких обставин Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, судове рішення -скасуванню у частині позовних вимог про стягнення з Виконкому на користь позивача 93 375,00 грн відшкодування за завдану матеріальну шкоду зі збільшенням вищевказаної суми в розмірі середньомісячної заробітної плати (3 308,00 грн) за кожен повний додатковий місяць вимушеного безробіття, а справа - направленню у цій частині на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року прийнято справу № 752/8033/14-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича про визнання незаконним розпорядження міського голови і поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 жовтня 2020 року о 09:10 год

05 жовтня 2020 року на поштову адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надійшло клопотання про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції.

Зазначене вище клопотання обґрунтоване тим, що Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради зацікавлений в тому, щоб судове засідання у справі відбувалось за участю її уповноваженого представника. Разом з тим звертає увагу на постанову КМУ від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тому просить суд надати можливість приймати участь в судовому засіданні по даній справі у режимі відео конференції.

Положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч.2 ст. 195 КАС України, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

З наведених норм права вбачається, що сторона або інший учасник адміністративного процесу може звернутися до суду з клопотанням лише про власну участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а не інших осіб.

Оскільки статтею 195 КАС України передбачено спосіб участі особи в судовому засіданні, який має винятковий характер за умови існування причин, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь особи, зокрема у клопотанні представник позивача посилається на неможливість бути присутнім на судових засіданнях у м. Києві.

Позивач та представник позивача зацікавлений у тому, щоб судове засідання відбувалось за його присутності та присутності представника позивача, у зв`язку з чим подав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

У силу вимог ч. 7 ст.195 КАС України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Згідно ч. 5 ст. 195 КАС України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

В зазначеній вище заяві позивач зазначив, що судом, в якому можливо забезпечити проведення відеоконференції за його участю є Львівський окружний адміністративний суд.

Згідно з ч. 8 ст.195 КАС України копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

З огляду на викладене, колегія суддів, враховуючи необхідність забезпечення передбаченого Конституцією України права на доступ до правосуддя, вважає за необхідне задовольнити клопотання Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про проведення судового засіданні під час розгляду справи №752/8033/14-а у режимі відеоконференції та доручити проведення відеоконференції за участю представника Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - Івано - Франківському окружному адміністративному суду та призначити у режимі відеоконференції на 15 жовтня 2020 року на 09 год. 10 хв.

Керуючись ст.ст. 195, 241, 242, 309, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про проведення судового засіданні у режимі відеоконференції - задоволити

Судове засідання у режимі відеоконференції у справі № 752/8033/14-а за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та міського голови м. Івано-Франківська Анушкевичуса Віктора Анрюсовича про визнання незаконним розпорядження міського голови і поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, призначити у режимі відеоконференції на 15 жовтня 2020 року на 09 год. 10 хв.

Забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Головного управління ДПС у Львівській області в Львівському окружному адміністративному суду (79000, м. Львів, вул. Чоловського, 2).

Копію ухвали про участь представника Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні в режимі відеоконференції направити Івано - Франківському окружному адміністративному суду, Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль