Справа № 826/5053/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5053/17 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Сорочка Є.О.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності, зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач, ГПУ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо розгляду заяви від 16.02.2017 року у повному обсязі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 29 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про замісну Генеральної прокуратури України на Офіс Генерального прокурора.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для заміни Генерально прокуратури України на Офіс Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2017 року позивач звернувся до ГПУ із письмовою заявою від 16.02.2017 року, в якій просив:

"1) Надати у мою адресу інформацію, яка пов`язана з моїм звільненням, а саме:

- Чи видавався наказ Генерального прокурора України, або прокурора Кіровоградської області про призначення службової перевірки відносно мене, що стало підставою для мого звільнення, якщо так, то який номер даного наказу та дата його винесення.

- Яка причина не ознайомлення мене з вказаним наказом Генерального прокурора України чи прокурора Кіровоградської області про призначення службової перевірки відносно мене, що стало підставою для мого звільнення та не вручення його копії.

- Чи проводилося службове розслідування відносно мене, що стало підставою для мого звільнення, якщо так, то коли воно було розпочато, коли закінчено, хто його проводив: Генеральна прокуратура України чи прокуратура Кіровоградської області, чи складалися матеріали службового розслідування, що входить до його складу та які результати проведеного службового розслідування.

- Які документі складено та прийнято рішення за результатами, проведеного відносно мене службового розслідування, що стало підставою для мого звільнення: довідка, висновок, доповідна записка, подання тощо.

- Яка причина не ознайомлення мене зі всіма матеріалами вказаного службового розслідування та документами, які складено, а також прийнятими рішеннями, за результатами його проведення: довідкою, висновком, доповідною запискою, поданням тощо та не вручення мені їх копій.

- На підставі яких інших документів, матеріалів Генеральною прокуратурою України, видано наказ Генерального прокурора України, яким, мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- По якій причині мене не ознайомлено з іншими документами, матеріалами, на підставі яких Генеральною прокуратурою України, видано наказ Генерального прокурора України, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- Хто повинен був провести ознайомлення мене з іншими документами, матеріалами, на підставі яких Генеральною прокуратурою України, видано наказ Генерального прокурора України, яким мене звільнено: Генеральна прокуратура України чи прокуратура Кіровоградської області.

- Чи мав право працівник відділу роботи з кадрами прокуратури Кіровоградської області, надавати вказівку щодо написання і подання мною рапорту про відзив мене з відпустки - 25.06.2009 року, заднім числом - 24.06.2009 року, знаючи про наявність наказу Генерального прокурора України, датованого 25.06.2009 року, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- Чи є в наявності наказ Генерального прокурора України чи прокурора Кіровоградської області про відкликання мене з відпустки від 25.06.2009 року.

- Яка причина не ознайомлення мене з наказом Генерального прокурора України чи прокурора Кіровоградської області про відкликання мене з відпустки від 25.06.2009 року та не вручення мені його копії.

- Яка дійсна дата мого звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області; на підставі якого наказу Генерального прокурора України; коли даний наказ Генерального прокурора України, яким мене звільнено, надійшов до прокуратури Кіровоградської області для мого ознайомлення і виконання; коли мене ознайомлено з даним наказом, хто проводив ознайомлення мене з цим наказом.

- Яка причина не ознайомлення мене Генеральною прокуратурою України, з наказом Генерального прокурора України, датованим 25.06.2009 року, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- По якій причині мені не вручено наказ Генерального прокурора України, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області, хто повинен був вручити мені копію даного наказу: Генеральна прокуратура України чи прокуратура Кіровоградської області.

- Хто повинен був виплатити мені всі розрахункові, кошти: Генеральна прокуратура України чи прокуратура Кіровоградської області.

- Коли (дата) мені виплачено розрахункові кошти, в якій сумі, якщо розрахункові кошти мені виплачено не в день звільнення, то яка в цьому причина, хто в цьому винен: Генеральна прокуратура України чи прокуратура Кіровоградської області.

- Коли (дата) мені вручено трудову книжку, хто повинен був вручити мені трудову книжку: Генеральна прокуратура України чи прокуратура Кіровоградської області.

- Яка причина не вручення мені трудової книжки в день звільнення.

- Чи велася, у 2009-2010 роках, у прокуратурі Кіровоградської, області, книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, форми 11-10.

- Чи відображено факт видачі мені трудової книжки, у книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, форми 11-10, прокуратури Кіровоградської області, якщо так, то за яку дату та ким зроблено вказані записи.

- Яка причина не відображення факту видачі мені трудової книжки, у книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, форми 11-10, прокуратури Кіровоградської області.

- Чи було отримано згоду на моє звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області у профспілкового органу; якщо так, то коли (дата), у якого саме профспілкового органу, ким саме: Генеральною прокуратурою України чи прокуратурою Кіровоградської області: якими документами підтверджується факт отримання згоди.

- Яка причина не ознайомлення мене з матеріалами, документами щодо надання згоди на моє звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області у профспілкового органу та не вручення мені їх копій.

2) Ознайомити мене зі слідуючими документами, які пов`язані з моїм звільненням, саме у приміщенні Генеральної прокуратури України, так як я подав заяву до Генеральної прокуратури України, питання стосуються діяльності Генеральної прокуратури України, проживаю у м. Києві, на даний час не працюю та не маю фінансової можливості щодо прибуття для ознайомлення до прокуратури Кіровоградської області, а саме:

- З моєю особовою справою, сформованою за час моєї роботи в органах прокуратури України, в період з 17.11.1998 року по 25.06.2009 року.

- З наказом Генерального прокурора України, або прокурора Кіровоградської області про призначення службової перевірки відносно мене, що стало підставою для мого звільнення.

- Зі всіма матеріалами службового розслідування та документами, які складено, а також прийнятими рішеннями, за результатами його проведення: довідкою, висновком, доповідною запискою, поданням тощо.

- З іншими документами, матеріалами, на підставі яких Генеральною прокуратурою України, видано наказ Генерального прокурора України, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- З рапортом про відзив мене з відпустки - 25.06.2009 року.

- З наказом Генерального прокурора України або прокурора Кіровоградської області про відкликання мене з відпустки від 25.06.2009 року.

- З наказом Генерального прокурора України, датованим 25.06.2009 року, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- З наказом Генерального прокурора України, датованим 25.06.2009 року, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області, з відміткою про моє з ним ознайомлення.

- З книгою обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, форми П-10, прокуратури Кіровоградської області, за 2009-2010 роки щодо видачі мені трудової книжки при звільненні мене з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- З матеріалами, документами щодо надання згоди на моє звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області у профспілкового органу.

3) Вручити мені належним чином завірені копії документів, пов`язаних з моїм звільненням, а саме:

- Копію наказу Генерального прокурора України, або прокурора Кіровоградської області про призначення службової перевірки відносно мене, що стало підставою для мого звільнення.

- Копії всіх матеріалів службового розслідування та документами, які складено, а також копії прийнятих рішень за результатами його проведення: довідку, висновок, доповідну записку, подання тощо.

- Копії інших документів, матеріалів, на підставі яких Генеральною прокуратурою України, видано наказ Генерального прокурора України, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- Копію рапорту про відзив мене з відпустки 25.06.2009 року.

- Копію наказу Генерального прокурора України або прокурора Кіровоградської області про відкликання мене з відпустки від 25.06.2009 року.

- Копію наказу Генерального прокурора України, датованим 25.06.2009 року, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- Копію наказу Генерального прокурора України, датованим 25.06.2009 року, яким мене звільнено з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області, з відміткою про моє з ним ознайомлення.

- Копію книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, форми П-10, прокуратури Кіровоградської області, за 2009-2010 роки щодо видачі мені трудової книжки при звільненні мене з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області.

- Копії матеріалів, документів щодо надання згоди на моє звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області у профспілкового органу."

Листом ГПУ від 23.02.2017 року №11-22133-17, позивачу надана відповідь наступного змісту:

"Ваше звернення від 16.02.2017 року щодо надання інформації та документів, пов`язаних з Вашим звільненням у 2009 році з органів прокуратури Кіровоградської області, розглянуто.

Повідомляю, що службова перевірка стосовно Вас у червні 2009 року Генеральним прокурором України не призначалася, така перевірка проводилась прокуратурою Кіровоградської області.

Наказ про відкликання Вас 25.06.2009 із щорічної відпустки Генеральним прокурором України не видавався, такий наказ було видано прокурором Кіровоградської області в межах його повноважень.

Наказ виконувача обов`язків Генерального прокурора України від 25.06.2009 № 732-к про Ваше звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури, виданий на підставі подання прокурора Кіровоградської області (копії наказу та подання додаються).

З наказом про звільнення Вас ознайомлено і його копію вручено 25.06.2009 прокуратурою Кіровоградської області.

Відповідно до вимог ст. 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) розрахунок з Вами було проведено і трудову книжку видано також прокуратурою Кіровоградської області.

Отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору у разі звільнення працівника на підставі Дисциплінарного статуту прокуратури України статтею 43 КЗпП України не вимагається.

Також повідомляю, що Ваша особова справа, сформована за час роботи в органах прокуратури (з листопада 1998 року до червня 2009 року), має зберігатися за останнім місцем Вашої роботи, у прокуратурі Кіровоградської області.

Інші запитувані Вами документи, пов`язані з Вашим звільненням з органів прокуратури, у Генеральній прокуратурі відсутні, а тому для отримання їх копій або ознайомлення Вам необхідно звернутися до їх розпорядника - прокуратури Кіровоградської області."

У додатках до даного листа позивачу надано копії наказу в.о. Генерального прокурора України від 25.06.2009 року №732-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", подання прокурора Кіровоградської області №11/1-754вих-09 "Про звільнення прокурора Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_1 із займаної посади".

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що у строк встановлений ст. 20 Закону №393/96 відповідач розглянув заяву позивача від 16.02.2017 року і надав на неї письмову відповідь з додатками, зміст якої, з огляду на компетенцію відповідача і наявну у нього інформацію, на переконання суду, у повній мірі стосується порушених у заяві питань і не дає достатніх підстав для висновку про неповноту розгляду.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Конституція України встановлює, що усі громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державноі? влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглядати звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлении? законом строк.

При розгляді звернень працівники прокуратури керуються Конституцією України, законами України "Про прокуратуру", "Про звернення громадян", правовими актами, виданими Генеральним прокурором України, зокрема наказом Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014 "Про організацію особистого прии??ому та розгляду звернень в органах прокуратури України" та затвердженою ним Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України.

Зокрема, питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Вимоги до звернення визначені статтею 5 Закону № 393/96-ВР, відповідно до положень якої у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 Закону № 393/96-ВР, згідно із якою звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

При цьому, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (стаття 7 Закону № 393/96-ВР).

Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014 (далі - Інструкція) регламентується порядок розгляду в органах прокуратури України звернень, у тому числі депутатів усіх рівнів, а також організація особистого прийому громадян.

Розгляд звернень в органах прокуратури здійснюється на принципах: законності (в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами); об`єктивності (з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення); незалежності (незалежності прокурора від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання під час розгляду звернень); неупередженості (недопущення впливу негативної, заздалегідь сформованої думки на прийняття рішення); своєчасності (з дотриманням строків розгляду звернень відповідно до вимог чинного законодавства); добросовісності (сумлінної та чесної поведінки при розгляді звернень); превентивності (недопущення надходження повторних звернень з аналогічних питань, з яких уже прийнято рішення та надано відповідь заявнику); недопущення дискримінації за будь-якими ознаками; заборони переслідувань за подання звернень (пункт 1.5 розділу 1 Інструкції).

Стаття 18 Закону № 393/96-ВР передбачає, що особа, яка звернулася із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

При цьому, зазначені права, відповідно до статті 19 Закону № 393/96-ВР, забезпечуються обов`язком органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції Верховний Суд вказав, що зазначення відповідачем у листі - відповіді від 23.02.2017 року №11-22133-17 про необхідність звернення позивачу до прокуратури Кіровоградської області, як розпорядника, для отримання копій документів або ознайомлення з ними без виконання приписів ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР не може вважатися належним виконанням вимог вказаного Закону скаржником.

Так, у листі на звернення позивача відповідач зазначив, що службова перевірка у червні 2009 року Генеральним прокурором України не призначалася, така перевірка проводилась прокуратурою Кіровоградської області. Наказ про відкликання Вас 25.06.2009 із щорічної відпустки Генеральним прокурором України не видавався, такий наказ було видано прокурором Кіровоградської області в межах його повноважень. Наказ виконувача обов`язків Генерального прокурора України від 25.06.2009 року № 732-к про звільнення з посади прокурора Голованівського району Кіровоградської області за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури, виданий на підставі подання прокурора Кіровоградської області (копії наказу та подання додаються). З наказом про звільнення ознайомлено і його копію вручено 25.06.2009 року прокуратурою Кіровоградської області. Розрахунок було проведено і трудову книжку видано також прокуратурою Кіровоградської області. Отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору у разі звільнення працівника на підставі Дисциплінарного статуту прокуратури України статтею 43 КЗпП України не вимагається.

Також повідомлено, що особова справа, сформована за час роботи в органах прокуратури (з листопада 1998 року до червня 2009 року), має зберігатися за останнім місцем роботи особа, а саме у прокуратурі Кіровоградської області.

Інші запитувані документи, пов`язані зі звільненням з органів прокуратури, у Генеральній прокуратурі відсутні, а тому для отримання їх копій або ознайомлення позивачу необхідно звернутися до їх розпорядника - прокуратури Кіровоградської області."

Колегія суддів вважає, що вказаний лист не містить у собі належного обґрунтування та чіткої, зрозумілої та вичерпної відповіді на усі, поставлені позивачем у зверненні питання (із урахуванням суті відповідного звернення та на підставі його ґрунтовного і всебічного вивчення).

У більшості питань відповідач фактично відмовив у наданні запитуваної інформації та документів, посилаючись на те, що він не є розпорядником інформації.

Колегія суддів враховує наведені висновки Верховного Суду та зазначає, що в даному випадку відповідачем проігноровано приписи ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, які зобов`язують органи державної влади пересилати заяви в п`ятиденний строк, із відповідним повідомленням заявника, за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень та відання яких входить вирішення порушених у зверненні питань.

Вказані обставини призвели до необґрунтованої відмови відповідача надати повні об`єктивні відповіді та документи на поставлені у зверненні питання.

Також, зі змісту листа вбачається, що до нього було долучено додатки, а саме: копію наказу в.о. Генерального прокурора України від 25.06.2009 року №732-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та подання прокурора Кіровоградської області №11/1-754вих-09 "Про звільнення прокурора Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_1 із займаної посади".

За твердженням відповідача це єдині документи, які були у його розпорядженні станом на час подання позивачем звернення.

Колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно не було надано позивачу всіх наявних у нього документів, зокрема у листі відповідач зазначив, що службова перевірка у червні 2009 року Генеральним прокурором України не призначалася, така перевірка проводилась прокуратурою Кіровоградської області.

Проте, у матеріалах справи наявна копія листа Генеральної прокуратури України за №11/1-31135-09 від 18.06.2009 року про надання доручення прокурору Кіровоградської області щодо призначення службового розслідування відносно позивача та копія наказу в.о. Генерального прокурора України №657 к від 18.06.2009 року щодо проведенні службового розслідування та відсторонення позивача від виконання обов`язків (а.с. 102).

Вказані документи були видані Генеральною прокуратурою України, проте не були долучені до листа-відпровіді на звернення позивача.

Вказані обставини свідчать про протиправну бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо надання повної всебічної відповіді на поставлені у зверненні питання та документів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про розгляд відповідачем заяви позивача від 16.02.2017 року в межах компетенції і з урахуванням наявної у нього інформації, передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів вважає, що для повного та всебічного захисту прав та охоронюваних законом інтересів, необхідно визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати Генеральну прокуратуру України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2017 року, з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги є суттєвими і свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірне застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення від 20.03.2017 року позивачем було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн.

Крім того, згідно квитанції від 01 червня 2017 року №12589532 позивачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704 грн.

Також, згідно квитанції від 24 липня 2017 року №12837Е1С47 позивачем було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 768 грн.

Вказані судові витрати мають бути відшкодовані ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у загальному розмірі 2112 грн.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора та зобов`язати Офіс Генеральної прокуратури повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2017 року, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Офісу Генеральної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою, апеляційною скаргою та касаційною скаргою у загальному розмірі 2110 грн.(дві тисячі сто десять гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І. В. Федотов

Є.О. Сорочко