Справа № 280/5413/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 жовтня 2020 року Справа № 280/5413/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"

про визнання дії та постанови неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (надалі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", в якому просить суд визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савка Л.О. щодо зняття арешту з коштів ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат", що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в філії Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" - неправомірними, а постанову від 03.07.2020 ВП №60885455 про зняття арешту з коштів боржника недійсною.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивач не погоджується із прийнятою відповідачем постановою від 03.07.2020 про зняття арешту коштів боржника у ВП №60885455, у зв`язку з чим вважає протиправними дії державного виконавця. Вважає що, постанова про зняття арешту коштів боржника є незаконною, оскільки боржником не надано документального підтвердження, що конкретний рахунок боржника має спеціальний режим використання або зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов (вх. №40479 від 02.09.2020), в якому позовні вимоги не визнає зазначивши, що 23.12.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 60885455, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, то містяться на усіх рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. До відділу примусового виконання рішень надійшла заява ТОВ «ЗТМК» з довідкою заступника начальника філії - ЗОУ АТ «Ощадбанк», відповідно до якої державним виконавцем встановлено факт здійснення боржником через раніше арештований поточний рахунок НОМЕР_2 розрахунково-касових операцій для виплат заробітної плати, лікарняних, перерахування ЄСВ, внесків пенсійному фонду, платежів до бюджету та інших соціальних виплат. Після чого державним виконавцем постановою від 03.07.2020 ВП № 60885455 було знято арешт з вищезазначеного поточного рахунку. Враховуючи зазначене, вважає, що дії відповідача є правомірними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення вх. №40558 від 03.09.2020 та додаткові пояснення вх. № 41181 від 07.09.2020 у яких зокрема зазначено, що кошти на зазначеному поточному рахунку використовуються на виплату заробітної плати, сплати податків і зборів, в тому числі єдиного внеску на загальнообов1язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою банку, договорами та реєстром платіжних доручень. ТОВ «ЗТМК» у зв`язку з накладеним арештом на всі рахунки не мало жодної можливості здійснювати виплату заробітної плати та сплату пов`язаних податків і зборів. Отже винесення державним виконавцем постанови про зняття арешту з коштів в частині виплат заробітної плати, та пов`язаних з цим податків та зборів має правові підстави, підгрунтям яких є дотримання вимог чинного законодавства України на право вчинення ТОВ «ЗТМК» дій щодо виплати працівникам заробітної плати, що має пріорітет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Недопущення порушень конституційних прав громадян, які працюють на ТОВ «ЗТМК» на оплату праці, зняття арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, є безпосереднім першочерговим завданням держави та її урядових органів, яким є Департамент державної виконавчої служби. На підставі наведеного третя особа просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою судді від 28.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи без виклику учасників справи в десятиденний строк після винесення ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео - та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені учасниками справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.12.2019 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною на підставі наказу №908/870/19 виданого Господарським судом Запорізької області 07.10.2019 відкрито виконавче провадження №60885455, щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат» (далі-ТОВ «ЗТМК») на користь юридичних осіб, в тому числі ПАТ «Запоріжжяобленерго».

В подальшому постановою державного виконавця від 23.12.2020 у ВП №60885455 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат».

Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат» надано заяву від 18.06.2020 №25/15-828, разом з неї надано довідку від 11.06.2020 № 10733-09/93/38951/2020-07/вих. заступника начальника філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», відповідно до якої державним виконавцем встановлено факт здійснення боржником через раніше арештований поточний рахунок НОМЕР_2 розрахунково-касових операцій для виплат заробітної плати, лікарняних, перерахування ЄСВ, внесків пенсійному фонду, платежів до бюджету та інших соціальних виплат.

Так, в подальшому державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною своєю постановою від 03.07.2020 у ВП №60885455 знято арешт з коштів призначених для виплати заробітної плати працівникам ТОВ «ЗТМК» та сплати з неї податків, зборів та інших обов`язкових платежів (військовий збір, ЄСВ, ПДФО), що містяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат» () № НОМЕР_2 відкритому у Філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957, які арештовані Постановою про арешт коштів боржника від 23.12.2019 ВП №60885455.

В постанові від 03.07.2020 у ВП №60885455 про зняття арешту з коштів державним виконавцем зазначено, що листом Філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 11.06.2020 №107.33-09/93/38951/2020-07 повідомляється, що поточний рахунок в національній валюті № НОМЕР_2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» використовується для здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі, але не виключно, з виплати заробітної плати, лікарняних, перерахування ЄСВ, внесків пенсійному фонду, платежів до бюджету та інших соціальних виплат, відповідно до законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Окрім того, ТОВ «ЗТМК» надано копії реєстру платіжних доручень по зазначеному вище рахунку, щодо виплати авансу працівникам товариства та пов`язаних з ним обов`язкових податків та зборів.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця від 03.07.2020 про зняття арешту з коштів, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує такі норми права.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на 19 січня 2019 року, далі - Закон 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1,7 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (частина 2 статті 52 Закону 1404-VIII).

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закон 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, кошти на інших рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Як встановлено судом з матеріалів справи, а саме з довідки від 11.06.2020 № 10733-09/93/38951/2020-07/вих Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», поточний рахунок в національній валюті № НОМЕР_3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» використовується для здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі, але не виключно, з виплати заробітної плати, лікарняних, перерахування ЄСВ, внесків пенсійному фонду, платежів до бюджету та інших соціальних виплат, відповідно до законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Існування вищенаведених обставин також вбачається з копій реєстру платіжних доручень по вище вказаному рахунку, щодо виплати авансу працівникам товариства та пов`язаних з ним обов`язкових податків та зборів.

Суд зазначає, що заробітна плата у розумінні поняття "власності" є майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях3та43 Конституції України, також знаходять своє вираження у положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про оплату праці".

Принцип відплатності праці відображений в Європейській соціальній хартії (переглянутої) від 03.05.1996 (ратифікованої Україною 14.09.2006), за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, що забезпечить достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівнику унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд зазначає, що рахунки, що передбачені для виплати заробітної плати є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцем відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного від 09.09.2019 у справі № 913/958/16, від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19, від 29.01.2020 №820/5422/17.

Згідно з ч.4 ст.59 Закону №1404-VІІІ однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VІІІ державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною правомірно знято арешт з коштів постановою від 03.07.2020 у ВП №60885455.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, надав суду доказів, які спростовували доводи позивача, а відтак, довів правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (01001, м.Київ, вул. Городецього, 13, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м.Запоріжжя, вул. Теплічна, 18, ) про визнання дії та постанови неправомірними - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова