Справа № П/320/5/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/5/20 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - відділ у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, а саме: про відмову ОСОБА_1 уродженки с-з «Дедово» Бобровицького району Чернігівської області РНОКПГІ - НОМЕР_1 у припиненні права власності № 12252808, що зареєстроване 27.11.2015 року в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_2 , та у скасуванні розділу за № 18 на об`єкт нерухомого майна, а саме: на земельну ділянку площею 0,1067 га, що розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., Новосілківська с/р, цільове призначення: для індивідуального садівництва, з кадастровим номером - :36:058:0154;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а саме: про відмову ОСОБА_1 уродженки с-з «Дєдово» Бобровицького району Чернігівської області, РНОКПП - НОМЕР_1 , у скасуванні відповідних записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером - :36:058:0154, в тому числі шляхом скасування записів в Поземельних книгах; видалення земельної ділянки з кадастровим номером :36:058:0154 з національної кадастрової системи (НКС) та Державного земельного кадастру (ДЗК);

- зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверську Інессу Володимирівну в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень припинити право власності № 12252808, що зареєстроване 27.11.2015 року за ОСОБА_2 ;

- зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверську Інессу Володимирівну скасувати розділ за № 18 на об`єкт нерухомого майна, а саме: на земельну ділянку площею 0,1067 га, що розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н. Новосілківська с/р, цільове призначення: для індивідуального садівництва, з кадастровим номером - :36:058:0154;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати відповідні записи про державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером - :36:058:0154, в тому числі шляхом скасування записів в Поземельних книгах; видалення земельної ділянки з кадастровим номером :36:058:0154 з національної кадастрової системи (НКС) та Державного земельного кадастру (ДЗК).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року позов задоволено в повному обсязі.

Головне управління Держгеокадастру у Київській області апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області не надалене повноваженнями щодо скасування речового права на земельну ділянку, у тому числі - скасування відповідних записів про державну реєстрацію прав.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 05.11.2019 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Тверської І.В. із заявою про видалення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наступні відомості:

1) в розділі актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-18; Об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка; Кадастровий номер - :36:058:0154; Площа - 0.1067 га; Цільове призначення - для індивідуального садівництва; Адреса: Київська обл., Вишгородський р-н., с/рада Новосілківська;

2) в розділі актуальна інформація про право власності: Дата, час державної реєстрації - 27.11.2015 12:21:45; Державний реєстратор - приватним нотаріус Тверська Інесса Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, земельної ділянки, серія та номер: 1211, виданий 27.11.2015, видавник: ПН КМНО Тверська І.В.; Підстава внесення запису - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26537161 від 27.11.2015 12:51:40, приватний нотаріус Тверська Інесса Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; Форма власності - приватна; Розмір частки - 1; Власники - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, серія га номер: НОМЕР_3 , виданий 30.11.2006, видавник: Шевченківське РУ Г`У МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна.

Однак, 07.11.2019 позивач отримала від вказаного приватного нотаріуса відмову в задоволенні такої заяви.

Крім того, 10.12.2019 відділ у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області відмовив позивачу у внесенні відповідних змін до відомостей Державного земельного кадастру, посилаючись на технічну неможливість, до скасування державної реєстрації прав на вказану земельну ділянку.

Позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І.В., як державний реєстратор був зобов`язаний на підставі наданих документів, в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень припинити право власності за попереднім власником вищезгаданої земельної ділянки та скасувати (закрити) відповідний розділ на об`єкт нерухомого майна.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив справу по суті спору, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями пункту 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 804/8836/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником земельної ділянки площею 0.1660 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :36:058:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 589247, виданому 08 вересня 2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 29 грудня 1999 року за № 83.

Наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 11 вересня 2013 року №КИ.36.058/00005363 ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 для індивідуального садівництва.

Як вбачається з листа управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області від 25 листопада 2015 року за № Д-653/1-404/6-15 земельна ділянка за кадастровим номером :36:058:0154 для індивідуального садівництва повністю накладається на належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :36:058:0001.

У подальшому ОСОБА_4 відчужила земельну ділянку за кадастровим номером :36:058:0154 ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., що підтверджується інформаційною довідкою №4405142 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22 квітня 2016 року у справі №363/126/16-ц, яке набрало законної сили,- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 11 вересня 2013 року за № КИ.36.058/00005363 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою ОСОБА_4 , щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження документації із землеустрою, яким ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на власність земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області видане на ім`я ОСОБА_4 та скасовано державно реєстрацію. Визнано недійсним правочин щодо відчуження вказаної земельної ділянки ОСОБА_5 та скасовано його державну реєстрацію. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на мою користь ОСОБА_1 земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0.1067 га за кадастровим номером :36:058:0154.

Разом з тим ОСОБА_5 відчужив земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0.1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 27 листопада 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1211.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року у справі № 363/1931/16-ц, яке набрало законної сили,- визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.1067 га за кадастровим номером :36:058:0154. з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, що був укладений 27 листопада 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., та зареєстрований в реєстрі за № 1211. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області.

З огляду на викладене, правовідносини між позивачем і відповідачами у цій справі є похідними від правовідносин щодо набуття права власності на спірну земельну ділянку. Тобто спір про скасування записів про право власності на земельну ділянку та скасування записів про державну реєстрацію прав на земельну ділянку пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою.

Крім того, позивач не був заявником реєстраційних дій, які вважає такими, що підлягають скасуванню, тобто реєстраційні дії були вчинені за заявою іншої особи, тому такий спір є спором про цивільне право.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на характер спірних правовідносин, обставин справи, та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів прийшла до висновку, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Отже, даний спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково розглянув справу по суті спору, який не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 319 КАС України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а адміністративне провадження у справі закриттю, оскільки спір у цій справі має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 319, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області задовольнити частково.

Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року.

Закрити адміністративне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - відділ у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій.

Роз`яснити, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства та зазначити, що ОСОБА_1 має право звернутися протягом 5 днів з дня отримання відповідної постанови до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

суддя А.Ю. Коротких

суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 07.10.2020