Справа № 640/16319/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» - Білаша Олександра Володимировича на ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну сторони виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни № 2164 від 28 серпня 2013 року, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі - заявник) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни № 2164 від 28 серпня 2013 року, заінтересовані особи - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - заінтересована особа 1), адреса: 01133, місто Київ, вулиця Є. Коновальця, будинок 36Б, ОСОБА_1 (надалі - заінтересована особа 2), адреса: АДРЕСА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна (надалі - заінтересована особа 3), адреса: 01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 32А, квартира 51.

В обґрунтування своєї заяви, заявник посилається на зміст положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій зазначено про можливість заміни сторони виконавчого провадження.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року повернуто без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Повертаючи заяву про заміну сторони виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни № 2164 від 28 серпня 2013 року, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено та оскільки Окружний адміністративний суд міста Києва не розглядав дану справу, як суд першої інстанції, то суд в свою чергу керуючись вимогами Кодексу адміністративного судочинства України повертає заяву без розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів непогоджується виходячи з наступного.

Як встановлено матріалами справи, приватним виконавецем ОСОБА_2 03.07.2018 р. відкрито виконавче провадження № 56694864 з примусового виконання, за виконавчим написом № 2164 виданого 28.08.2013 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною.

Правовою підставою для вчинення виконавчого напису став іпотечний договір №2634/0208/45-002-Z-l посвідчений 27 лютого 2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Думіхом Б.Л., зареєстрованого в реєстрі за №601, зазначене нерухоме майно передане ОСОБА_1 в іпотеку в іпотеку ВАТ «СВЕДБАНК», у якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №2634/0208/45-002 від 27 лютого 2008 року.

На підставі Договору купівлі продажу прав вимог між ПАТ «СВЕДБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», 25 травня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрованим в реєстрі №№1306, 1307, а також актів передач кредитних файлів №11 від 25 червня 2012 року - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» набуло статусу нового кредитора.

15 квітня 2020 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2227/К посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 491, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступає, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ШВЕСГ-КРЗДО» набуває право вимоги до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 як оржника за кредитним договором №2634/0208/45-0002 від 27 лютого 2008 року, та договором іпотеки №2634/0208/45-002-Z1 посвідчений 27 лютого 2008.

Відповідно до умов Договору № 2227/К про відступлення права вимоги від 12.04.2020 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» сплатило ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» ціну, визначну у п. 4 цього Договору, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 10 квітня 2020 року.

Так, станом на сьогодні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» є новим стягувачем заборгованості що виникла у ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором №2634/0208/45-002 від 27 лютого 2008 року.

Отже, зазначені вище обставини, що підтверджені належними та допустимими доказами доводять, що ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» вибув з зазначених правовідносин, в тому числі і як сторона виконавчого провадження ВП № 56694864.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема - виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною 5 статті 15 цього Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 74 цього ж Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності зазначені правові норми, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Викладена правова позиція є аналогічною викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18, а також у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-2391ц15.

Згідно з частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 4 статті 379 КАС України).

Статтею 287 КАС та частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено коло осіб, які можуть звертатись із заявою (поданням) про заміну сторони виконавчого провадження, якими є державний виконавець та заінтересовані особи.

При цьому до заінтересованих осіб у розумінні наведених законодавчих приписів віднесено не лише правонаступників сторін виконавчого провадження, але і безпосередньо сторін, які вибувають з виконавчого провадження.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 287 КАС України за заявою заінтересованої сторони, якою може бути правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у численних його постановах, з-поміж інших, від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18.

Крім того, судом першої інстанції було надано невірну оцінку наявним доказам, зокрема правовою підставою для вчинення виконавчого напису став Договір іпотеки №33/291/І291/07-НВС, посвідчений 28.02.2007 року Занудіною О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі №489, що був укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець), з метою забезпечення належного виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №49.35/291/07-НВС від 28 лютого 2007 року.

Права первісного кредитора Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» за вказаними договорами перейшли до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 05.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. ПАТ «Дельта Банк», стало іпотекодержателем переданого в іпотеку нерухомого майна відповідно до Договору іпотеки №33/291/1291/07-НВС, посвідченим 28.02,2007 року Занудіною О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим за №489, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру Іпотек, номер довідки: 113284550 від 08.02.2018 р.

З урахуванням вище викладеного, на підставі Договору купівлі продажу прав вимог між ПАТ «СВЕДБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», 25 травня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрованим в реєстрі №№1306, 1307, а також актів передач кредитних файлів №11 від 25 червня 2012 року - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» набуло статусу нового кредитора.

15 квітня 2020 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2227/К посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 491, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступає, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ШВЕСГ-КРЗДО» набуває право вимоги до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 як оржника за кредитним договором №2634/0208/45-0002 від 27 лютого 2008 року, та договором іпотеки №2634/0208/45-002-Z1 посвідчений 27 лютого 2008.

Відповідно до умов Договору № 2227/К про відступлення права вимоги від 12.04.2020 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» сплатило ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» ціну, визначну у п. 4 цього Договору, що підтверджується платіжним дорученням № 13 від 10 квітня 2020 року.

Так, станом на сьогодні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» є новим стягувачем заборгованості що виникла у ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором №2634/0208/45-002 від 27 лютого 2008 року.

Отже, зазначені вище обставини, що підтверджені належними та допустимими доказами доводять, що ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» вибув з зазначених правовідносин, в тому числі і як сторона виконавчого провадження ВП № 56694864.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги (цесії).

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що заміна кредитора у зобов`язанні іншою особою за договором відступлення права вимоги не є правонаступництвом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 року у справі №826/7981/17, від 16.01.2019 року у справі №826/7941/17, від 26.02.2020 року у справі №826/47850/18

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином наведені обставини не досліджено, відповідної оцінки їм не надано, у зв`язку з чим безпідставно залишено без розгляду заяву про заміну сторони виконавчого провадження..

Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо повернення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну сторони виконавчого провадження.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження..

За таких обставин керуючись ст.320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 311, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» - Білаша Олександра Володимировича - задоволити.

Ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль