Справа № 265/5824/20
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5824/20
Провадження №2-а/265/71/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в.о.начальника відділення Відділу прикордонної служби «Мілове» (тип А) ім.В.Банних Луганського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в.о.начальника відділення Відділу прикордонної служби «Мілове» (тип А) ім.В.Банних Луганського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

В обгрунтування поданої позовної заяви посилається на те, що постановою в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Луганського прикордонного загону Скорик А.С., серія СхРУ № 072822 від 02 вересня 2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що 02 вересня 2020 року під час прикордонного контролю виявилось, що вона перетнула Державний кордон України з тимчасово окупованої території до РФ через тимчасово недіючий пункт пропуску через Державний кордон України «Новоазовськ», чим порушила п.3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганськіц областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, тобто скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню оскільки під час притягнення її до адміністративної відповідальності допущені порушення норм діючого законодавства, а саме: належних доказів стосовно цього факту порушення їй надано не було; вказаною повноважною особою її права і обов`язки не роз`яснювались, протокол їй не оголошувався; не запропоновано скористатись правом на юридичну допомогу, її пояснення та прохання пред`явити належні докази її порушення проігноровані та не враховувались під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення; посадовою особою не вивчались всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Також, в оскаржуваній постанові вбачається, що вона 02 вересня 2020 року порушила правила перетинання державного кордону України та вказано, що вчинене нею правопорушення кваліфікується за ст. 204-2 КУпАП, але не зазначено даних щодо доказів її порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, що свідчить про непідтвердженість кваліфікації та недоведеність її дій як правопорушника саме за ст. 204-2 КУпАП. Посилаючись на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також сторонам надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

У визначений в ухвалі строк відповідач відзив не подав, будь-яких заяв з обґрунтовуванням поважності причин неподання відзиву до суду не надходило, що за змістом ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікується судом, як визнання позову.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 072822 від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 грн. за те, що 02 вересня 2020 року о 22 годині 00 хв. під час прикордонного контролю виявилось, що вона 02 вересня 2020 року перетнула Державний кордон України з тимчасово окупованої території до РФ через тимчасово недіючий пункт пропуску через Державний кордон України «Новоазовськ».

Відповідно до ч.1 ст.204-2 КУпАП, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого прийнято рішення про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що у діях позивача ОСОБА_1 , 02 вересня 2020 року при перетині Державного кордону України був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Крім того, відповідач не подав до суду належні і допустимі докази на підтвердження правомірності дій по ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову.

Тобто, відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених і наведених судом обставин, суд вважає, що постанова по притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена всупереч зазначеним нормам КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, вищевказану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно з ч. 1 т. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.257-263, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в.о.начальника відділення Відділу прикордонної служби «Мілове» (тип А) ім.В.Банних Луганського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, задовольнити.

Скасувати постанову серії СхРУ № 072822 від 02 вересня 2020 року, складеною виконуючим обов`язки начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Луганського прикордонного загону Скорик А.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Луганського Прикордонного загону ВПС «Мілове» ім. В.Банних (місце розташування за адресою: вул. Міловська, б. 58, смт Мілове, Міловського району, Луганської області, 92500) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 420,40 гривень.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ____________________ Л.В.Копилова