Справа № 160/9567/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року Справа № 160/9567/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування повідомлень, зобов`язання вчинити певні дії,-
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було надано повідомлення від 11.08.2020 року за № 70/270 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Позивач, вказує, що наданий виконавчий документ по справі № 804/7507/16 щодо здійснення звернення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року, в частині поновлення на посаді, повернуто на підставі ч. 2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не вказано в якій саме частині необхідно виконати дане рішення, бо у виконавчому документі не передбачено вчинення декількох дій. Позивач не погоджується з діями відповідача вважає їх надуманими, та такими, що суперечать законодавству України, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/9567/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 02.10.2020 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 2 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Проте, відповідач не скористався своїм правом та у встановлений судом строк, не подав письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові.
Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Від позивача 02.10.2020 року надійшло клопотання про розгляд позовної заяви в письмовому провадженні.
Відповідач або його представник в судове засідання, назначене на 02.10.2020 року не з`явились, пояснень щодо причин неявки до суду не надали.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін повідомлених належним чином.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року по справі № 804/7507/16 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), відповідача 2: Командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів.

Визнано протиправним та скасовано наказ Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 № 158 о/с від 12.10.2016 р., в частині звільнення ОСОБА_1 , з військової служби у запас Збройних Сил України на підставі п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через службову невідповідність.

Визнано протиправним та скасовано наказ Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 № 218 від 18.10.2016 р., за яким ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО «ПЗХ») та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі з звільнення по день прийняття рішення судом у справі про поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО «ПЗХ») та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з урахуванням довідки від 09.07.2020 №68 про грошове забезпечення за посадою контролера у званні «прапорщик» з вислугою років 15 років 9 місяців в сумі 12159,82 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року по справі № 804/7507/16 задоволено заяву представника позивача Бровко Олександра Миколайовича про звернення рішення до негайного виконання в адміністративній справі №804/7507/16 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 , відповідача 2: Командира військової частини НОМЕР_1 полковника Ставенка В.В. про визнання протиправними та скасування наказів.

А також ухвалою постановлено здійснити звернення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №804/7507/16 до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО ПЗХ) та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі з моменту звільнення по день прийняття рішення судом у справі про поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО ПЗХ) та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з урахуванням довідки від 09.07.2020 №68 про грошове забезпечення за посадою контролера у званні прапорщик з вислугою років 15 років 9 місяців в сумі 12159,82 грн. у межах суми стягнення за один місяць.

На виконання резолютивної частини вказаного рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 11.08.2018 року видано виконавчий лист у справі №804/7507/16

10.08.2020 року заступником начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кукаріною Н.О., розглянуто заяву стягувача щодо примусового виконання, та прийнято повідомлення № 34/69904 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

11.08.2020 року старшим державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кукаріною Н.О., розглянуто заяву стягувача щодо примусового виконання, та прийнято повідомлення № 70/270 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Підставою для повернення виконавчих документів, державний виконавець зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Позивач не погоджується з діями державного виконавця щодо повернення виконавчих документів без виконання, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Змістом спірних правовідносин є оцінка правомірності повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання.

Як передбачено частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", з наступними змінами та доповненнями, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як установлено судом, 10.08.2020 року та 11.08.2020 року були прийняті повідомлення № 34/69904, № 70/270 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, посилаючись на ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

З наведеної норми вбачається дві альтернативні умови, за яких виконавчий документ повертається стягувачу без виконання:

1) або виконавчий документ не відповідає вимогам, встановленим в статті 4 Закону;

2) або стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 Закону.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Ці норми кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до яких, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих документів, у яких зазначаються один стягувач та один боржник, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що судом видаються декілька виконавчих документів за наступних умов:

1) якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів;

2) якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях;

3) якщо рішенням передбачено вчинення кількох дій.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 року по справі № 804/7507/16 задоволено заяву представника позивача Бровко Олександра Миколайовича про звернення рішення до негайного виконання в адміністративній справі №804/7507/16 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 , відповідача 2: Командира військової частини НОМЕР_1 полковника Ставенка В.В. про визнання протиправними та скасування наказів.

Вказаною ухвалою постановлено: здійснити звернення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №804/7507/16 до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО ПЗХ) та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі з моменту звільнення по день прийняття рішення судом у справі про поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО ПЗХ) та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з урахуванням довідки від 09.07.2020 №68 про грошове забезпечення за посадою контролера у званні прапорщик з вислугою років 15 років 9 місяців в сумі 12159,82 грн. у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, резолютивною частиною судового рішення передбачено вчинення декількох дій боржником та вона містить дві різні вимоги, а саме поновлення на посаді і в списках особового складу та виплата грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць.

Щодо виданого 11.08.2020 року виконавчого листа в адміністративній справі 804/7507/16.

В даному випадку, судом 11.08.2020 року було видано один виконавчий лист, яким передбачено здійснити звернення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №804/7507/16 до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО ПЗХ) та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі з моменту звільнення по день прийняття рішення судом у справі про поновлення ОСОБА_1 на посаді контролера 2-го відділення 3-го взводу контролерів спеціальної комендатури (з охорони базисних складів ВО ПЗХ) та списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з урахуванням довідки від 09.07.2020 №68 про грошове забезпечення за посадою контролера у званні прапорщик з вислугою років 15 років 9 місяців в сумі 12159,82 грн. у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, посилання державного виконавця в оскаржених повідомленнях про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на те, що виконавчі документи не відповідають вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження, є обґрунтованим.

Відповідно до абзацу 12 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Згідно статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позивач має право звернутись до суду для виправлення помилки, допущеної при його оформленні.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування повідомлення Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.08.2020 року № 34/69904 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; визнання протиправним та скасувати повідомлення Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.08.2020 року № 70/270 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», то вона не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від первинних.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 139, 241-246, 262, 268, 269, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування повідомлень, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя С.І. Озерянська