Справа № 160/3216/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2020 року справа № 160/3216/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі № 160/3216/20 (суддя Лозицька І.О., повний текст рішення складено 30.04.2020р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ Трейд" до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ Трейд" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 13.02.2020 року, № UA110000/2020/000087/2;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 21.02.2020 року, № UA110000/2020/000103/2;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 04.03.2020 року, № UА110000/2020/000125/2.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Із рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну правову оцінку обставинам у справі, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи, в яких містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, відповідач не мав достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, заявленою позивачем. У зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою відповідача було послідовно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що суд встановив всі обставини справи, перевірив доводи обох сторін та надані ними докази, в результаті чого прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги відповідача, прохав залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника митної служби.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 12.06.2018 року ТОВ "АМТ Трейд" (м. Дніпро) уклало з компанією CHONGQING MEIQI INDUSTRY CO., LTD., (Китай) зовнішньоекономічний контракт №HW/2 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є неві`ємною частиною вказаного контракту.

Партії товару, а саме мотоблоки, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2018 року № HW/2, Специфікації до нього від 27.08.2019 року № 2019-1, поставлялись на умовах поставки FOB-Цингдао, Китай, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010.

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, в порядку, визначеному п.7.2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012р. за №1372/21684, відповідно до якого, за бажанням Декларанта товари, що ввозяться на митну територію України у складі однієї партії, можуть декларуватись за кількома МД за умови, що фактурна вартість кожної частини партії, отриманої в результаті такого розділення, перевищує суму, еквівалентну 100 євро, підприємством було задекларовано частини товарів з партії отриманого товару за окремими електронними митними деклараціями, а саме:

1. 11.02.2020 року позивачем задекларовано шляхом подання електронної митної декларації, зареєстрованої за №UA110150/2020/002139 частину товарів, одержаних ТОВ АМТ ТРЕЙД, згідно зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2018 року № HW/2, Специфікації до нього від 27.08.2019 року № 2019-1, а саме: мотоблоки Кентавр МБ40-3-4 (розібрані), в кількості 70 шт., мотоблоки Кентавр МБ 2061 Д-4 (розібрані), в кількості 45 шт.

Митна вартість товару підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій).

На підтвердження митної вартості товару підприємством надано митному органу документи, передбачені частинами 2, 3 ст.53 МКУ, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації №UA110150/2020/002139, а саме:

- декларація митної вартості;

- зовнішньоекономічний контракт від 12.06.2018 року № HW/2 та додаток до нього: Специфікація від 27.08.2019 року № 2019-1;

- додаткова угода № 5 від 10.10.2019 року до контракту;

- додаткова угода № 7 від 03.01.2020 року до контракту;

- рахунок-фактура від 11.10.2019 року № HW2019-1;

- пакувальний лист від 11.10.2019 року;

- технічні характеристики товарів;

- лист-роз`яснення № 54 від 11.02.2020 року;

- сертифікат про походження товару від 06.11.2019 року;

- прайс-лист та комерційна пропозиція від 23.08.2019 року.

Окрім того, позивачем для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України надано:

- договір транспортно-експедиційного обслуговування № 328/2-К від 14.12.2018 року;

- додаткову угоду № 1 від 15.02.2019 року до Договору ТЕО;

- коносамент №586220102 від 20.10.2019 року;

- рахунок на сплату морського фрахту №354.4 від 17.12.2019 року;

- довідку про транспортні витрати від 16.12.2019 року;

- акт виконаних робіт №35 від 17.12.2019 року;

- розрахунок транспортних витрат від 11.02.2020 року.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів підприємству було направлено повідомлення від 11.01.2020 року, відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Цим же повідомленням, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ "АМТ Трейд", наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 7) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом № 61 від 12.02.2020 року ТОВ АМТ Трейд додатково надало митниці наступні документи:

- платіжне доручення в іноземній валюті № 6;

- заявка на купівлю валюти № 5 від 31.01.2020;

- скриншот інтернет-сторінки морської лінії;

- заявка № 38 від 14.10.2019 року.

Цим же листом, ТОВ "АМТ Трейд" повідомило відповідача, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, надані разом з митною декларацією, та зазначеним листом, вони повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, як єдину складову митної вартості товару, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

13.02.2020 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/000087/2, згідно якого відповідач здійснив коригування митної вартості товару.

Відповідно до розділу 33 оскаржуваного рішення, митна вартість, визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту за резервним методом, відповідно до вимог ст. 64 МК України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг.

2. 17.02.2020 року позивачем задекларовано шляхом подання електронної митної декларації, зареєстрованої за №UA110150/2020/002435 частину товарів, одержаних ТОВ "АМТ Трейд", згідно зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2018 року № HW/2, Специфікації до нього від 27.08.2019 року № 2019-1, а саме: мотоблоки Кентавр МБ2050Д/М-2-4 (розібрані), в кількості 125 шт., мотоблоки Кентавр МБ2070 Б-4 (розібрані), в кількості 255 шт., мотоблоки Кентавр МБ 2060 Д-4 (розібрані), в кількості 190 шт., мотоблоки Кентавр МБ2061 Д-4 (розібрані), в кількості 45 шт.

Митна вартість товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій).

На підтвердження митної вартості товару підприємством надано митному органу документи, передбачені частинами 2, 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації №UA110150/2020/002435, а саме:

- декларація митної вартості;

- зовнішньоекономічний контракт від 12.06.2018 року № HW/2 та додаток до нього: Специфікація від 27.08.2019 року № 2019-1;

- додаткова угода № 5 від 10.10.2019 року до контракту;

- додаткова угода № 7 від 03.01.2020 року до контракту;

- рахунок-фактура від 11.10.2019 року № HW2019-1;

- пакувальний лист від 11.10.2019 року;

- технічні характеристики товарів;

- лист-роз`яснення № 66 від 14.02.2020 року;

- сертифікат про походження товару від 06.11.2019 року;

- прайс-лист та комерційна пропозиція від 23.08.2019 року.

Окрім того, позивачем для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України надано:

- договір транспортно-експедиційного обслуговування № 328/2-К від 14.12.2018 року;

- заявка на ТЕО № 38 від 14.10.2019 року;

- додаткову угоду № 1 від 15.02.2019 року до Договору ТЕО;

- коносамент №586220102 від 20.10.2019 року;

- рахунки на оплату морського фрахту №354.4, № 354.3 від 17.12.2019 року;

- довідку про транспортні витрати від 16.12.2019 року;

- акт виконаних робіт №35 від 17.12.2019 року;

- розрахунок транспортних витрат від 11.02.2020 року;

- відомість вагонів від 26.12.2019 року;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 6 від 31.01.2020 року;

- заявка на купівлю валюти № 5 від 31.01.2020 року, які підтверджують факт сплати коштів за послуги транспортно-експедиторського обслуговування.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів підприємству було направлено повідомлення від 17.01.2020 року, відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ АМТ Трейд, наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 7) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом № 72 від 19.02.2020 року ТОВ АМТ Трейд додатково надало митниці наступні документи:

- копія інвойсу № 354.3 та акту виконаних робіт № 34, зазначені у платіжному дорученні № 6;

- копію відомості до накладної на вагони №40668972.

Цим же листом, ТОВ АМТ Трейд повідомило відповідача, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, надані разом з митною декларацією та зазначеним листом, вони повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, як єдину складову митної вартості товару, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

21.02.2020 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/000103/2, згідно якого відповідач здійснив коригування митної вартості товару.

Відповідно до розділу 33 оскаржуваного рішення, митна вартість, визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту за резервним методом, відповідно до вимог ст. 64 МК України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг.

3. 02.03.2020 року позивачем задекларовано шляхом подання електронної митної декларації, зареєстрованої за №UA110150/2020/003461 частину товарів, одержаних ТОВ АМТ Трейд, згідно зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2018 року № HW/2, Специфікації до нього від 27.08.2019 року № 2019-1, а саме: мотоблоки Кентавр МБ40-3-4 (розібрані), в кількості 280 шт.

Митна вартість товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій).

На підтвердження митної вартості товару підприємством надано митному органу документи, передбачені частинами 2, 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації №UA110150/2020/003461, а саме:

- декларація митної вартості;

- зовнішньоекономічний контракт від 12.06.2018 року № HW/2 та додаток до нього: Специфікація від 27.08.2019 року № 2019-1;

- додаткова угода № 5 від 10.10.2019 року до контракту;

- додаткова угода № 7 від 03.01.2020 року до контракту;

- рахунок-фактура від 11.10.2019 року № HW2019-1;

- пакувальний лист від 11.10.2019 року;

- технічні характеристики товарів;

- лист-роз`яснення № 84 від 28.02.2020 року;

- сертифікат про походження товару від 06.11.2019 року;

- прайс-лист та комерційна пропозиція від 23.08.2019 року.

Окрім того, позивачем для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України надано:

- договір транспортно-експедиційного обслуговування № 328/2-К від 14.12.2018 року;

- заявка на ТЕО № 38 від 14.10.2019 року;

- додаткову угоду № 1 від 15.02.2019 року до Договору ТЕО;

- коносамент №586220102 від 20.10.2019 року;

- рахунок на оплату морського фрахту №354.4 від 17.12.2019 року;

- довідку про транспортні витрати від 16.12.2019 року;

- акт виконаних робіт №35 від 17.12.2019 року;

- акт виконаних робіт № 34 від 17.12.2019 року;

- розрахунок транспортних витрат від щодо дати прибуття вантажу;

- відомість вагонів від 26.12.2019 року;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 6 від 31.01.2020 року;

- заявка на купівлю валюти № 5 від 31.01.2020 року, які підтверджують факт сплати коштів за послуги транспортно-експедиторського обслуговування.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів підприємству було направлено повідомлення від 05.03.2020 року, відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані від ТОВ АМТ Трейд, наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 7) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом № 87 від 05.03.2020 року ТОВ АМТ Трейд повідомило відповідача, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, надані разом з митною декларацією, та зазначеним листом, вони повною мірою підтверджують інвойсну вартість товару, як єдину складову митної вартості товару, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

04.03.2020 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/000125/2, згідно якого відповідач здійснив коригування митної вартості товару.

Відповідно до розділу 33 оскаржуваного рішення, митна вартість, визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту за резервним методом, відповідно до вимог ст. 64 МК України.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товару від 13.02.2020 року №UА110000/2020/400087/2, рішення про коригування митної вартості товару від 21.02.2020 року №UA110000/2020/000103/2 та рішення про коригування митної вартості товару 04.03.2020 року №UA110000/2020/000125/2 протиправними позивач звернувся до суду позовом про їх скасування.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що митну вартість товарів, заявлену позивачем у деклараціях, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення 2-ґ резервний метод, коригування митної вартості було здійснено згідно з положеннями ст. 64 МК України та воно ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органом доходів та зборів митній вартості.

Апеляційним судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, у графі 33, відповідачем зазначено ідентичні виявлені розбіжності, які, на думку відповідача, унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування.

Відповідно до п. 2.2 контракту від 12.06.2018 року № HW/2, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. При цьому, документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного оформлення не надано. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Відповідно до п. в ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах). Згідно п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до розділу другого Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015р. № 689 (далі Методичні рекомендації) робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом, зокрема, вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості. Відповідно до п. 2.2 контракту від 12.06.2018р. № HW/2якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. Митницею лише запитано якісні документи, передбачені умовами наданого зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2018 року № HW/2, підписаного сторонами. Технічні характеристики, наявні у гр. 44 містять інформацію щодо асортименту, опису, параметрів та потужностей мотоблоків торгівельної марки KENTAVR Технічні умови виробника (враховуючи характер угоди) не надано.

Колегія суддів не погоджується з наведеною підставою для витребування у позивача додаткових доказів та прийняття спірного рішення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем для здійснення митного оформлення і підтвердження числових значень заявленої митної вартості було надано перелік вищевказаних документів. На переконання суду, надані документи мають числові значення, які дозволяють здійснити перевірку розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом, не мають розбіжностей, явних ознак підробки та містять відомості, що підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.11.2019 року у справі № 812/1012/17.

Також судова колегія зазначає, що документи щодо якості товарів не підтверджують та не спростовують ціни товару, а відтак вони не впливають на визначення митної вартості товару.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивачем до митниці було надано технічні характеристики поставленого товару, його розпізнавальні особливості, які дозволяють ідентифікувати задекларований товар, що підтверджується відомостями у графі 31 митної декларації.

Зазначене зауваження митниці, як підстава для витребування додаткових документів, що стосуються митної вартості, не може вважатися обґрунтованим, оскільки, протирічить приписам статті 53 МК України.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відсутність документів щодо якісних характеристик задекларованого товару жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару. Тим більше, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено яким чином документи щодо якості задекларованих товарів впливають на числові значення митної вартості, тому зазначене зауваження митниці суд вважає формальним та безпідставним.

Крім іншого, в оскаржуваних рішеннях зазначено, що відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB CHONGQING, China згідно Інкотермс 2010. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010 за терміном FOB продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір на перевезення товару. Водночас, відповідно до п. 4.2 контракту від 12.06.2018р. № HW/2 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. Надані комерційні документи (оформлення, інвойс) не містять інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.

Щодо повноти включення складових до заявленого рівня митної вартості в оскаржуваних рішеннях зазначено, що листами ТОВ АМТ Трейд від 12.02.2020 року № 61, від 19.02.2020 року № 72, від 04.03.2020 року № 86 зазначається, що за умовами поставки (FOB) покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення. Також, у вказаних листах зазначено, що ціна FOB означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення в порт призначення. Проте, правила Інкотермс не є міжнародним договором. Відповідно до Коментарю до Міжнародних правил Інкотермс 2010, Правила носять інформативний характер. Якщо в контракті наявне посилання на Інкотермс, але інші пункти контракту суперечать умовам поставки згідно Інкотермс, що використовуються, то повинні застосовуватися відповідні норми контракту: вважається, що сторони встановили деякі виключення з Інкотермс в тлумаченні окремих базисів поставки. Враховуючи вищезазначені положення Інкотермс, положення зовнішньоекономічного контракту від 12.06.2018 року № HW/2 щодо включення до вартості товару виключно пакування та маркування (п. 4.2), відсутнє документальне підтвердження включення до заявленого рівня митної вартості таких робіт, як навантаження на борт судна.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги зазначені доводи, оскільки, у п. 4.2 контракту включення вартості упаковки і маркування у вартості товару є загальною умовою, передбаченою сторонами контракту.

Крім того, відповідно до п. 3.1 контракту поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс 2010, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікації до цього контракту.

Таким чином, з умов контракту вбачається, що відповідно до узгоджених в Специфікаціях умов поставки до ціни товару автоматично додаються інші додаткові платежі відповідно до визначених умов.

Суд зазначає, що партія товару поставлялась на умовах FOB CHONGQING (КНР), згідно правил Інкотермс 2010.

Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.

Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).

Також, в оскаржуваних рішеннях зазначено, що заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем. Всупереч зазначеному продавцем, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення. Вказано, що будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено маніфестом ГТУ КНР № 52 2008 року. На думку відповідача, твердження декларанта ТОВ АМТ Трейд щодо відсутності експортної декларації не відповідає дійсності, а лише свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових, перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органом Китаю при ввезенні.

Суд вважає зазначену підставу необґрунтованою та необ`єктивною, оскільки, згідно з частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України, надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, митна декларація країни відправлення продавцем позивачу не надавалась, тому відсутня у нього, про що позивач повідомив відповідача під час здійснення митного оформлення на території України, листом в ході здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості.

При цьому, процесі такого контролю відповідачем не наведені обґрунтування вимоги необхідності надання митної декларації країни відправлення і які саме розбіжності у наданих документах та складових митної вартості усуватиме така декларація.

З наведеного вбачається, що зауваження митниці щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення, впливає на числові значення митної вартості та її розрахунок, є необґрунтованим.

Відповідно до п. 5.2 контракту від 12.06.2018р. № HW/2 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях до Контракту. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст. 53 МКУ). У наданій декларантом Специфікації №2019-1 від 27.08.2019р. зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару. Враховуючи комерційні умови поставки FOB, продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту № 586220102, товар було завантажено на судно 20.10.2019р. Додатковою угодою № 7 від 03.01.2020 року до контракту сторони погодились продовжити термін оплати за специфікаціями від 27.08.2019р. № 2019-1 та № 2019-1z до 02.04.2020 року. У разі здійснення оплати відповідач просив надати банківські платіжні документи у відповідності до ч. 2 ст.53 МК України.

Оскільки на момент декларування граничний термін оплати не сплинув, тому позивачем строк не пропущений, а оплата за товар здійснена не була, тому банківський платіжний документ, підтверджуючий її здійснення відсутній у позивача, відповідно надати його позивач не мав можливості, про що підприємство повідомило митницю зазначеними вище листами в процесі консультацій щодо правильності визначення митної вартості.

Заявлений рівень вартості обчислюється як ціна, що підлягає оплаті за товар, що не протирічить положенням Угоди про застосування статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі 1994 року та частинам 4, 5 статті 58 МКУ, згідно яких митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Приводячи поняття дійсної вартості, передбачене статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) відповідача в тож же час не враховує, що у додаткових положеннях до параграфу 2 ст.7 Додатку 1 до Угоди Зауваження та додаткові положення зазначено що сумісним зі Статтею VII було б припущення, що "дійсна вартість" може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими "дійсної вартості", а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Щодо зауваження відповідача стосовно відсутності відомостей щодо Мотоблоку Кентавр МБ40-3-4 у прайс-листі, колегія суддів зазначає, що надані позивачем прайс-лист та комерційна пропозиція містять відомості щодо пропонованої вартості мотоблоку, що підтверджується копіями зазначених документів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до умов наданого під час митного оформлення договору ТЕО № 328/2-К від 14.12.2018 року, а саме п. 1.2 договору, під кожне конкретне перевезення клієнт подає експедитору письмову заявку на експедитування з інформацією про найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт погрузки, порт вигрузки, місце доставлення вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, відомості про вантажовідправника та вантажоодержувача, та іншу необхідну інформацію щодо організації ТЕО. На підтвердження заявки експедитор зазначає в заявці перелік послуг, їх вартість, розмір оплати експедитора. Підписана сторонами заявка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 4.1 договору ТЕО № 328/2-К від 14.12.2018 року оплата за даним договором здійснюється клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту вивантаження контейнерів у порту, якщо інше не передбачено узгодженою сторонами заявкою протягом 3-х днів з моменту виставлення рахунку.

У п. 12 заявки № 38 від 14.10.2019 року, копія якої міститься в матеріалах справи зазначено, що ТЕО за межами території України: 70,00 доларів США; фрахта за маршрутом: Чонкінг Південний 1000,00 доларів США (перевалка входить в загальну вартість). При цьому, вартість ТЕО у заявці визначена за перевезення одного контейнеру.

У рахунку на оплату ТЕО від 17.12.2019 року, виставленого перевізником, копія якого міститься в матеріалах справи, зазначено Оплата за транспортно-експедиторські послуги в грудні 2019: ТЕО за межами митного кордону України 700 USD; морський фрахт з урахуванням перевалки по контейнерам CLHU9092740, MAXU6229261, HASU5043193, MSKU8335583, MSKU1723015, TGBU5364839, MRKU 5638310, MSKU1697960, INKU24973, MSKU9994796, коносаменту 586220102 по маршруту Chongqing China Yuzhny Ukraine 10000,00 USD.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що вартість перевалки вантажу входить в загальну вартість ТЕО.

Договір ТЕО № 328/2-К від 14.12.2018 року, заявка № 38 від 14.10.2019 року, довідка про транспортні витрати та акт виконаних робіт з перевезення декларованого товару у своїй сукупності в повній мірі підтверджують числові значення витрат на транспортування, як складової митної вартості товарів і дозволяють митниці здійснити контроль правильності та обґрунтованості визначення митної вартості товарів. В той же час, позивач як замовник за договором ТЕО № 328/2-К від 14.12.2018 року не поніс додаткових витрат щодо перевантаження, оскільки такі витрати були включені до загальної вартості перевезення за договором ТЕО № 328/2-К від 14.12.2018 року та заявкою № 38 від 14.10.2019 року.

Щодо твердження відповідача, що заявка № 38 від 14.10.2019 року, надана позивачем до митного оформлення, містить різні відомості про включення додаткових витрат а саме, в п. 12 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати), при цьому, вартість фрахту по маршруту вказана з врахуванням перевантаження на загальну суму 10700 доларів США.

Як вже встановлено судом, відповідно до п. 12 заявки № 38 від 14.10.2019 року, копія якої міститься в матеріалах справи зазначено, що ТЕО за межами території України: 70,00 доларів США; фрахта за маршрутом: Чонкінг Південний 1000,00 доларів США (перевалка входить в загальну вартість). Вартість кожної окремої послуги ТЕО у заявці вказана за перевезення одного контейнеру, а загальна вартість за перевезення десяти контейнерів.

У рахунку на оплату ТЕО від 17.12.2019 року, виставленого позивачеві перевізником зазначено Оплата за транспортно-експедиторські послуги в грудні 2019: ТЕО за межами митного кордону України 700 USD; морський фрахт з урахуванням перевалки по контейнерам CLHU9092740, MAXU6229261, HASU5043193, MSKU8335583, MSKU1723015, TGBU5364839, MRKU 5638310, MSKU1697960, INKU24973, MSKU9994796, коносаменту 586220102 по маршруту ChongqingChina YuzhnyUkraine 10000,00 USD. Всього 10700 USD.

Таким чином, надані позивачем документи заявка № 38 від 14.10.2019 року, інвойс № 354.4, довідка про транспортні витрати, акт виконаних робіт від 17.12.2019 року, не мають розбіжностей, зазначені відомості кореспондуються між собою, підтверджують числові витрат на транспортування, як складової митної вартості товарів і дозволяють відповідачеві здійснити контроль правильності та обґрунтованості визначення митної вартості.

Стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі, що видані перевізником документи не кореспондуються з фактичною поставкою товарів до кінцевого пункту та не дають можливості здійснити перевірку наявності додаткових витрат на включення їх до митної вартості товарів, а оцінювана партія товару перебувала в зоні митного контролю з 25.12.2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до інформації з офіційного сайту морської лінії вбачається, що надходження 10 контейнерів з партією товару до порту Південний відбулося 16.12.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 МК України товари і транспортні засоби, якими вони перевозяться, після прибуття у місце доставки розміщуються у зонах митного контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 207 МК України, судно закордонного плавання протягом усього часу стоянки в порту перебуває під митним контролем. Митний орган має право в цей період здійснювати огляд і переогляд судна, пломбування та опечатування його окремих трюмів і приміщень, де розміщені товари, підстави для ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України чи транзит через територію України яких відсутні.

Враховуючи зазначені положення законодавства, момент проставлення посадовою особою митного органу штампу Під митним контролем Одеської митниці ДФС може не співпадати з датою прибуття судна під митним контролем.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що акт виконаних робіт № 35 від 17.12.2019 року видано після виконання таких робіт, що підтверджено інформацією з офіційного сайту морської лінії.

Щодо доводів відповідача стосовно неможливості здійснення перевірки числового значення складових митної вартості у відповідності до ст. 54 МКУ за наданим Платіжним дорученням № 6 від 31.01.2020 року.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 від 15.02.2019 року до договору ТЕО № 328/2-К, оплата за договором здійснюється Клієнтом на протязі 30 днів з моменту вивантаження контейнерів у порту вивантаження, якщо інше не передбачено сторонами заявкою.

Відповідно до заявки № 38 від 14.10.2019 року сторонами узгоджено, що оплата здійснюється протягом 45 днів з моменту виставлення рахунку, згідно з додатковою угодою № 1 до договору № 328/2-К.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2020 року платіжним дорученням в іноземній валюті № 6, ТОВ АМТ Трейд здійснена оплата за надання послуг за договором № 328/2-К, у тому числі 10700 доларів США за інвойсом 354.4 від 17.12.2019 року.

Таким чином, експедиторські послуги за поставкою є оплаченими.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що копія доручення в іноземній валюті № 6 від 31.01.2020 року та заявка на купівлю валюти надавались відповідачеві в процесі здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості, тому доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.7 договору ТЕО № 328/2-К від 14.12.2019 року сторони щомісячно складають та підписують акт виконаних робіт. Експедитор не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним, направляє на адресу клієнта акт виконаних робіт за попередній місяць. Клієнт протягом п`яти діб, з моменту отримання Акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою та направити експедитору.

З матеріалів справи вбачається, що акт виконаних робіт № 35 за договором ТЕО № 328/2-К від 14.12.2019 року датований 17.12.2019 року. Зазначений акт узгоджено та підписано сторонами на підтвердження конкретної поставки товарів, частина яких декларувалася в даному випадку.

Крім того, суд звертає увагу, що п. 4.7 договору № 328/2-К від 14.12.2019 року визначено граничний термін направлення на адресу клієнта акту виконаних робіт за попередній місяць - не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за звітним. Отже, граничний термін направлення акту виконаних робіт за грудень 2019 року 05 січня 2020 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що розбіжності за умовами п. 4.7 договору ТЕО № 328/2-К від 14.12.2019 року не існує, оскільки, акт направлено експедитором замовнику до закінчення перебігу граничного терміну.

Крім вищезазначеного, судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях № UA110000/2020/000087/2, № UA110000/2020/000125/2 відповідачем зазначено ідентичні виявлені розбіжності, які на думку відповідача унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме: відповідно до електронного інвойсу, декларантом заявлено торговельну марку товару № 1 KENTAVR. Проте, в наданих комерційних та товаросупровідних документах відсутні відомості щодо вищевказаної торгівельної марки.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п в п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари - торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах).

Як встановлено судом в товаросупровідних та комерційних документах, а саме: Специфікації №2019-1 від 27.08.2019 року, інвойсу № HW2019-1 від 11.10.2019 року, пакувального листа від 11.10.2019 року, технічних характеристик товарів зазначена торгівельна марка KENTAVR.

Відповідно до п. 10.5 Контракту № HW/2 від 12.06.2018 року Компанія CHONGQING HWASDAN MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD, Китай, як виробник товару, уповноважує Покупця, у разі необхідності, складати та надавати до органів сертифікації документи, що підтверджують відповідність товару технічним регламентам, діючим в країні Покупця, зокрема, Декларацію про відповідність.

В оскаржуваних рішень відповідача не визначено яким чином зазначена розбіжність впливає на правильність визначення митної вартості. Крім того, суд звертає увагу, що документи щодо виробника не входять до переліку документів, визначених ч. 2,3 ст.53 МК України, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відомості про виробника не впливають на визначення числових значень складових митної вартості товарів.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

В даному випадку, позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 Митного кодексу України. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу.

Крім того, як вбачається з оскаржених рішень митниці, в них містяться посилання лише на раніше оформлені митні декларації і не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами. В графі 33 оскаржуваних рішень зазначено лише номери митних декларацій, за якими раніше здійснювалось митне оформлення товарів, дата її складання, порядковий номер задекларованого товару, сума митної вартості. При цьому, відповідачем не зазначені загальна кількість партії товару у штуках, вага одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року по справі №815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірні рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містять, що не дає підстав вважати їх обґрунтованими та вмотивованими у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 MК України.

У постанові від 29.01.2019 року по справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Колегія суддів вважає, що надані ТОВ "АМТ Трейд" документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2020 року, № UA110000/2020/000087/2, від 21.02.2020 року, № UA110000/2020/000103/2, від 04.03.2020 року, № UА110000/2020/000125/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі № 160/3216/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 01.10.2020р.

Повний текст постанови виготовлено 07.10.2020р.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак