Справа № 440/4892/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4892/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 04.09.2020 надійшов позов ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, у якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.07.2020 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГУ-10948291;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 18.07.2020 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний №ГУ-10948291;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 26.08.2020 за вих. № Г 14322/15, згідно вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний № ГУ-10948291 від 18.07.2020 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом;

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин встановлених судом;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Позов обґрунтований тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та отримав травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків. У зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності позивач звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги та подав всі необхідні документи. Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області прийнято висновок, який направлено до Міністерства внутрішніх справ України. Листами Міністерства внутрішніх справ України повідомлено, що надіслані матеріали про виплату одноразової грошової допомоги не відповідають умовам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року, та не можуть бути розглянуті, а тому їх повернуто без прийняття рішення з детальним роз`ясненням причин повернення. Крім того вказує, що Міністерством внутрішніх справ України не надано належної відповіді на його звернення, чим порушено його права.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області наголосив на відсутності підстав для задоволення вимог, оскільки у зв`язку зі встановленням порушень в частині проведеною медико-соціальної експертизи стосовно позивача Міністерством внутрішніх справ України повернуто відповідні матеріали без прийняття рішення з детальним роз`ясненням причин повернення /а.с. 35-38/.

05 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник Міністерства внутрішніх справ України наголосив на відсутності підстав для задоволення вимог, оскільки останнім надано належні відповіді на звернення позивача, а також з підстав встановлення порушень в частині проведеною медико-соціальної експертизи відповідні матеріали про виплату одноразової грошової допомоги позивачу без прийняття рішення з детальним роз`ясненням причин повернення /а.с. 64-70/.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 24.02.2020 до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків /а.с. 40-42/.

11.03.2020 на виконання вимог п. 7-11 Порядку №850 УМВС сформувало висновок щодо можливості проведення грошової допомоги позивачу та надіслало його разом з іншими матеріалами на розгляд до МВС України, про що позивача повідомлено листом від 11.03.2020 №4/Г-2879 л.к., ГУ-162/ПОКЦ /а.с. 46/.

Під час розгляду матеріалів в МВС України Департаментом охорони здоров`я та реабілітації встановлено, що надана ОСОБА_1 копія виписки з акта огляду МСЕК від 08.07.2019 (до довідки серії 12 ААБ №702340) заповнена с порушенням вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду МСЕК», а саме - п. 12 заповнений невірно, оскільки не зазначено діагноз МСЕК /а.с. 47/.

Листом від 15.04.2020 №12186/15-2020 ДФОП МВС України повернуло матеріали позивача на доопрацювання з огляду на вищевказаний недолік в оформленні медичних документів, а також недотримання вимог п. 4 Порядку №850 /а.с. 48/.

Про прийняте МВС України рішення ОСОБА_1 повідомлено листом від 23.04.2020 №4/Г-218 та повернуто йому документи на доопрацювання /а.с. 49/.

25.06.2020 позивач знову звернувся до УМВС із заявою про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850, до якої додав необхідні документи, а також виправлену виписку з акта огляду МСЕК (до довідки серії 12 ААБ №702340) - в п.12 вписано повний діагноз /а.с. 51-56/.

Листом від 14.07.2020 №4/Г-2999л.к., ГУ-591/покц, ГУ-605/покц ОСОБА_1 повідомлено про те, що його матеріали надіслані до МВС України /а.с. 60/.

За результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації вказано про те, що МСЕК проведена з порушенням п. 10 Положення про МСЕК, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого МСЕ колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС.

Натомість, при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС не запрошувалися.

Вказана обставина унеможливила прийняття рішення про призначення позивачу допомоги, про що зазначено у листі МВС від 25.08.2020 №28019/15- 2020 /а.с. 61/.

ОСОБА_1 повідомлено про вищевказане рішення листом від 31.08.2020 № 4/Г-2999л.к., Г-3067л.к. /а.с. 62/.

Крім того, Позивач 18.07.2020 о 23:34 через Урядовий контактний центр подав до МВС України звернення, щодо розгляду матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги, яке було зареєстровано за № ГУ-10948290 /а.с. 86-87/.

Також, позивачем 18.07.2020 о 23.35 через Урядовий контактний центр подано до МВС України звернення, також щодо розгляду матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги, яке було зареєстровано за № ГУ-10948291 /а.с. 71-72/.

За результатами розгляду звернення позивача від 18.07.2020 № ГУ-10948291 Департаментом фінансово-облікової політики листом від 04.08.2020 № Г-12477/15 було повідомлено позивачу, що матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності повторно надійшли від ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області листом від 14.07.2020 № 4/3025 та зареєстровані в МВС України 23.07.2020 за № 45351/а.с. 73/, відповідно до якого зазначено наступне:

"На виконання доручення керівництва Міністерства матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок), наразі перебувають на розгляді у відповідальних підрозділах апарату Міністерства.

Пунктом 9 Порядку установлено, що МВС у місячний строк після надходження від керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, передбачених пунктом 8 Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги працівнику міліції.

Ураховуючи викладене, рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги буде прийнято за результатами опрацювання зазначених матеріалів в установленому законодавством порядку".

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає наступне, надаючи оцінку вимогам позивача в частині: визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.07.2020 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГУ-10948291; визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 18.07.2020 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний ГУ-10948291; визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 26.08.2020 за вих. № Г 14322/15, згідно вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний № ГУ-10948291 від 18.07.2020 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (надалі - Закон № 393/96-ВР).

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим (частина четверта статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення) (частина шоста статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Частинами сьомою та восьмою статті 5 Закону № 393/96-ВР визначено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону № 393/96-ВР, згідно з частиною першою якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно ж до пп. 54 п. 4 Положення про МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, МВС відповідно до покладених на нього завдань здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю МВС, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також стосовно актів, які ним видаються.

Згідно п. 3.1 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України 10.10.2004 № 1177, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2004 року за №1361/9960 (далі - Положення), діловодство, пов`язане зі зверненнями громадян, здійснюється окремо від інших видів діловодства і покладається на відділ організації роботи зі зверненнями громадян Департаменту з питань режиму та службової діяльності МВС (у частині приймання, попереднього розгляду і реєстрації звернень громадян) та на спеціально призначених посадових осіб у структурних підрозділах апарату МВС (у частині формування та зберігання справ за зверненнями громадян), а в закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, - на окремих працівників підрозділу документального забезпечення.

Згідно з п. 5.1 Положення термін розгляду звернень обчислюється з дня їх надходження та реєстрації в апараті МВС, закладах, установах, підприємствах, що належать до сфери управління МВС, до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то за останній день терміну вважається перший після нього робочий день.

Відповідно до п.7.2-7.4 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України скарга на дії чи рішення апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС або посадової особи подається в порядку підлеглості вищому апарату МВС, закладам, установам, підприємствам, що належать до сфери управління МВС або посадовій особі відповідно до чинного законодавства, а в разі незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Розгляд скарг громадян на дії працівників апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС проводиться в порядку, передбаченому цим Положенням. За кожною скаргою, в якій громадяни порушують питання про наявність порушень чи недоліків у роботі апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС або скаржаться на дії працівників ОВС, проводиться ретельна перевірка викладених фактів апаратом МВС, закладами, установами, підприємствами, що належать до сфери управління МВС, до якого звернувся громадянин. За результатами перевірки надаються матеріали керівникові апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС або його заступникам, в яких зазначається, підтвердились чи ні наведені відомості (факти) і які заходи вжиті для усунення виявлених порушень чи недоліків та притягнення до відповідальності винних осіб.

Відповідно до п. 7.7 вказаного Положення забороняється надсилати скарги громадян для розгляду тим закладам, установам, підприємствам, що належать до сфери управління МВС, або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, до компетенції яких не належить їх розгляд або керівники яких приймали рішення за викладеними у зверненні доводами.

З матеріалів справи вбачається, що звернення від 18.07.2020 подано відповідно до статті 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про інформацію".

Суд зазначає, що відповідачем розглянуто звернення позивача та надано відповідь листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України /а.с.73/.

У той же час незгода з наданою відповіддю не може бути визнана судом як підстава для повторного розгляду такого звернення.

Суд погоджується з фактом визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 26.08.2020 за вих. № Г 14322/15, згідно вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» /а.с. 88-89/, однак зауважує, що визнання такої протиправної поведінки не призведе до поновлення порушеного права позивача в частині належного розгляду його заяви про призначення одноразової грошової допомоги.

Суд наголошує, що фактично позивач звернувся з відповідним зверненням з метою з`ясування питання розгляду по суті заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності та прийнятого рішення.

Відтак належним способом захисту порушеного права позивача є саме встановлення належності дій Міністерства внутрішніх справ України при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимог визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, а також зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин встановлених судом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02 липня 2015 року, згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20 грудня 1990 року та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року /далі Порядок № 850/.

Так, відповідно до частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно із підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з пунктом 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Наведеним вище правовим регулюванням передбачено два альтернативних варіанта прийняття рішень: призначення або відмова у призначенні грошової допомоги.

Отже, такого варіанту поведінки як прийняття МВС рішення про повернення матеріалів з питання призначення одноразової грошової допомоги нормами не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справах № 808/1866/16 та № 806/845/16, від 18 жовтня 2018 року у справі № 369/13187/17, від 28 лютого 2019 року у справі №816/1699/18 та 24 жовтня 2019 року у справі №817/713/16.

Як вбачається з матеріалів справи, подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги повернуто Департаментом фінансово-облікової політики МВС України до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області.

Таким чином, за результатами розгляду матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності МВС України не прийнято жодного рішення, передбаченого Порядком №850, чим допущено порушення права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів і прийняття відповідного рішення.

Оскільки такого виду рішення як рішення про повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги законодавством не передбачено, суд дійшов висновку, що відповідач діяв не у спосіб, встановлений законом.

Зважаючи на викладене, суд констатує наявність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, а також зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ

У зв`язку із задоволенням таким вимог, суд також не знаходить підстав для відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

У той же час, з огляду на дискреційні повноваження відповідача, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Такий висновок суду відповідає постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 816/1699/18.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору і витрат про його сплаті не поніс.

Також, прохальна частина позову містить клопотання позивача про встановлення судового контролю.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю наразі належить відмовити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ,01601, ідентифікаційний код 00032684), Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 08592276) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення П групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин встановлених судом.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський