Справа № 200/8116/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 р. Справа№200/8116/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дії щодо припинення з 01 серпня 2020 року виплати соціальної допомоги як малозабезпеченій особі незаконними; визнання дії щодо припинення з 01 серпня 2020 року виплати соціальної допомоги як матері одиначки незаконними; зобов`язання поновити з 01 серпня 2020 року виплати соціальної допомоги як малозабезпеченій особі з виплатою недоотриманих з 01 серпня 2020 року сум; зобов`язання поновити з 01 серпня 2020 року виплати соціальної допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих з 01 серпня 2020 року сум.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач всупереч положенням Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» припинив виплату соціальної допомоги як матері одиначки та соціальну допомогу як малозабезпеченій особі незважаючи на продовження карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Вважає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року № 632 помилковим, оскільки Закон України має вищу юридичну силу.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, 01 жовтня 2020 року надав відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідач зазначив, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року державну допомогу одиноким матерям з 01 квітня 2020 року призначено автоматично. Разом з тим, постановою КМУ ««Про деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року №632 передбачено, що з 01 липня 2020 року призначення та виплата державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідач вважає необґрунтованими вимоги позивачки щодо стягнення допомоги, оскільки ОСОБА_1 необхідно звернутися із відповідною заявою про призначення соціальної допомоги та надати декларацію про доходи та майновий стан осіб.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувати у відповідача докази у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту Серія НОМЕР_1 , виданим 17 травня 1999 року Гірницьким РВ УМВС України в м. Макіївці. 20 червня 2018 року позивачці видана довідка № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради як отримувач допомоги одиноким матерям (на одну дитину - ОСОБА_3 ) та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що підтверджується матеріалами справи та не є спірним між сторонами.

Рішенням відповідача від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 призначенодержавну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2020 року включно.

Рішенням від 24 грудня 2019 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 призначена така допомога з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2020 року у розмірі 773,40 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 року на території України встановлено карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року внесені зміни, зокрема до Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» в частині продовження на період карантину раніше призначеної соціальної допомоги без подання необхідних документів.

Згідно листа відповідача від 25 серпня 2020 року №01-158-5.1-60.2 ОСОБА_1 у червні - липні 2020 року державні допомоги були отримані в раніше призначеному розмірі згідно постанови КМУ від 08 квітня 2020 року №264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги», з 01 липня 2020 року виплати припинені на підставі постанови КМУ «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року №632, оскільки нова заява з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан заявницею не надано.

Не погодившись з припиненням соціальних виплат під час карантину, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі Закон № 2811-XII). Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Умови призначення допомоги на дітей одиноким матерям передбачено статтею 18-2 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми".

Так, допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Положеннями ст. 18-3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми"передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно- технічних, а також вищих навчальних закладах І-ІУ рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року, Далі - Порядок №1751).

Відповідно до приписів статті 18-4 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: 1) позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; 2) позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; 3) скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; 4) реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; 5) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; 6) смерті дитини; 7) смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: 1) тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; 2) відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; 3) тимчасового працевлаштування дитини.

У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Наявність у позивачки визначеного законом статусу та надання нею разом із заявою про призначення допомоги необхідних документів не є спірною обставиною даної справита не заперечується відповідачем.

Положеннями статті 6 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» встановлено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року розділ VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" доповнено пунктом 1-1 такого змісту:

"1-1. Установити, що визначені статтею 6 цього Закону строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення".

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї (ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» 1 червня 2000 року № 1768-III (далі - Закон № 1768-III)).

Відповідно до ст. 4 цього Закону заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

До заяви дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. При цьому, абз. 4 цієї статті визначено перелік документів, подання яких є необхідним для призначення допомоги.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року N 250 (далі - Порядок № 250) призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Соціальна допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем (п. 4 цього Порядку).

Пунктом 6 Порядку № 250 встановлено, що для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно. Згідно п. 9 вказаного Порядку рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів.

У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Так, ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна допомога одиноким матерям з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2020 року включно.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 04 травня 2020 року № 343, від 20 травня 2020 року № 392 та від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року №641 запроваджено з 12 березня 2020 року до 31 жовтня 2020 року на усій території України карантин.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року статтю 15 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" доповнено пунктом 1-2 такого змісту:

"1-2. Установити, що визначений частиною першою статті 6 цього Закону строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яким вона була призначена раніше, продовжується без подання необхідних документів на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та необхідних документів, поданих після закінчення терміну дії зазначених заходів".

Станом на час припинення виплати державної допомоги позивачці, як і на час розгляду даної справи, заходи щодо запобігання виникненню та поширенню корона вірусної хвороби, передбачених карантином, тривають.

Так, в обґрунтування правомірності своїх дій відповідач послався на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632.

Так,Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року № 632 передбачено, що з 1 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 року, призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року.

При цьому, пунктом 4 вказаної Постанови встановлено обласним, Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування забезпечити дотримання визначених цією постановою умов надання усіх видів державної соціальної допомоги та проведення відповідної інформаційно-роз`яснювальної роботи серед населення.

Тобто, вказаною вище постановою передбачено проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи серед населення.

Суд зазначає, що докази повідомлення ОСОБА_1 про необхідність подання документів для призначення державної допомоги з липня 2020 року в матеріалах справи відсутні.

Так, ухвалою суду від 07 вересня 2020 року витребувано у відповідача докази повідомлення позивачки про необхідність подання заяви та декларації про доходи та майновий стан, проте такі докази УСЗН Костянтинівської міської ради не надані.

Лист відповідача від 25 серпня 2020 року, що міститься в матеріалах справи, не може вважатися повідомленням про надання документів, оскільки останній є відповіддю на звернення позивачки вже після припинення виплати держаної допомоги.

Вказане вище свідчить про недотримання відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року № 632.

До того ж, суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України«Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22 липня 2020 року № 632 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право напродовження виплати державної допомоги у період карантину без подання нової заяви та документів, та вважає, що право позивачки на отримання державної допомоги безпідставно порушено відповідачем.

За вимогами статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право на обмеження конституційних прав громадян Кабінету Міністрів України Верховною Радою України не надано.

При цьому, суд вважає помилковими твердження відповідача щодо необґрунтованості вимог позивачки про стягнення та призначення державної допомоги, оскільки такі вимоги ОСОБА_1 не заявлені.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не погоджується із запереченнями відповідача і вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій та законності підстав припинення виплати держаної допомоги.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, при цьому, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація щодо дати припинення виплати державної допомоги, позов слід задовольнити шляхом визнання протиправними дії щодо припинення виплат та зобов`язання поновити виплати з дати припинення таких виплат.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до вимог частини 2 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ураховуючи кількість задоволених позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору в сумі1681,60 грн.(840,80 грн.*2) належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної допомоги на дітей одиноким матерям.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради(місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, б. 14; ) поновити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з дати припинення виплати, з виплатою недоотриманих сум.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, б. 14; ) поновити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) виплату соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з дати припинення виплати, з виплатою недоотриманих сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, б. 14; ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв