Справа № 607/13110/20
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 Справа №607/13110/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Дуркало Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, начальника СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Галушки А.Й.

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, начальника СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Галушки А.Й. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою начальника СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Галушки А.Й. серії БАА №254192 від 01.08.2020 р. на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 01 серпня 2020 року о 17 год. 00 хв. на 29 км. а/д «Тернопіль Львів Рава-Руська» громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Chery Eastаr», державний номерний знак НОМЕР_1 , на ділянці дороги, де є дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі руху в той час, коли була вільна крайня права смуга руху, чим порушив вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, адже у вказаний в постанові час на зазначеній ділянці дороги проводились роботи по нанесенню горизонтальної дорожньої розмітки, при цьому у правій смузі руху стояв автомобіль дорожньої служби, а на лінії, яка розділяє праву та ліву смуги руху, а також на правій смузі руху знаходились конуси для уникнення наїзду транспорту на свіжу фарбу, у зв`язку з чим він рухався в лівій смузі руху, та в подальшому продовжив рух у вказаній лівій смузі, оскільки не був впевнений в безпечності руху в правій смузі, а також зазначив, що надалі перед перехрестям розмітка, яка позначає межі смуг руху в одному напрямку, переходить в суцільну ліню, перетин якої суперечить правилам дорожнього руху. Крім того звертає увагу на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено передбачену процедуру, адже йому не в повній мірі було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. З врахуванням викладеного просить скасувати постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Крайник Н. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглядати у його відсутності, а також заперечив проти задоволення позову, вказавши, що оскаржувана постанова була винесена відносно ОСОБА_1 правомірно у відповідності до об`єктивних обставин справи за порушення позивачем Правил дорожнього руху. Також зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, що свідчить про визнання ним своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідач - начальник СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Галушка А.Й. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, в задоволенні позову просить відмовити.

За наявності вказаних обставин, приймаючи до уваги заяви учасників судового розгляду про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №254192 від 01.08.2020 р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 01 серпня 2020 року о 17 год. 00 хв. на 29 км. а/д «Тернопіль Львів Рава-Руська» громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Chery Eastаr», державний номерний знак НОМЕР_1 , на ділянці дороги, де є дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі руху в той час, коли була вільна крайня права смуга руху, чим порушив вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п. 11.5 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

В той же час за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині передбаченовідповідальність згідно ч. 2 ст.122 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Однак, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачами не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених поліцейським у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього та не представлено доказів, які підтверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, у ній не міститься жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема пункті 7 цієї постанови «до постанови додаються…» не заповнений, тому суду не зрозуміло, як сторона відповідача могла б довести правомірність винесення постанови.

При цьому судом також не можуть бути взяті до уваги доводи представника відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що позивач не заперечував стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки його транспортного засобу,що свідчить про визнання ним своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, та вважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення, що повністю узгоджується із правовою позицією висвітленої в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Таким чином, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин, зокрема не представлено належних та допустимих доказів порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, а саме порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, при цьому відповідачі, заперечивши проти задоволення позовних вимог, не представили суду жодних документів та матеріалів, які б могли бути визнані судом як докази вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, при цьому з урахуванням недоведеності вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

Крім того при задоволенні позову суд вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, 122, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 132, 134, 139, 143, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (, м. Тернопіль, вул. Валова, 11), начальника СРПП №3 Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області Галушки Андрія Йосиповича (м. Зборів, вул. Б. Хмельницького, 44) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №254192 від 01.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 05 жовтня 2020 року.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо