Справа № 640/21854/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
УХВАЛА

05 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Собківа Я.М.

Шурка О.І.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву третьої особи - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, треті особи - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, Міністерство освіти і науки України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 про визнання протиправними і скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі - Конкурсна комісія), треті особи - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти (далі - Національне агентство), Міністерство освіти і науки України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

- визнати протиправним і скасувати протокол Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №5 від 05 грудня 2018 р.;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1063-р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні адміністративного позову повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, просив скасувати рішення суду першої інстанції, адміністративний позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року залишено без змін.

15 вересня 2020 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови. В даній заяві заявник просить ухвалити додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 374 грн. 00 коп.

21 вересня 2020 року через систему «Електронний суд» до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на клопотання, в якому він просить залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

05 жовтня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо заперечень на заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, керуючись частиною 11 статті 139 КАС України, просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, понесені ним, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 374,00 грн.

Так, заявник зазначає, що ним, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, як третьою особою, були понесені витрати, пов`язані із поданням відзиву на апеляційну скаргу - на направлення копій відзиву і доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 138 КАС України, розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно частини 11 статті 139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Отже, вищевказаною нормою передбачено право третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стягнення судових витрат.

В заяві про ухвалення додаткового судового рішення ОСОБА_1 зазначає, що він, як третя особа, заперечував проти позовних вимог, а під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції - заперечував проти вимог апеляційної скарги, а тому, вважає, що понесені ним судові витрати підлягають стягненню з позивача.

Так, із змісту частини 11 статті 139 КАС України вбачається, що судові витрати третьої особи стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті.

Отже, колегія суддів вважає, що обов`язковою умовою стягнення судових витрат на користь третьої особи є визначення положеннями статті 139 КАС України сторони, з якої підлягають стягненню такі витрати.

Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що статтею 139 КАС України не передбачено випадку, коли судові витрати підлягають стягненню за рахунок позивача у разі відмови у задоволенні його позовних вимог, в тому числі, судові витрати понесені третьою особою, у зв`язку з вчиненням процесуальних дій.

Вищевказане свідчить про необгрунтованість заяви третьої особи - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні заяви третьої особи - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 132, 138, 139, 242, 243, 250, 252, 313, 321, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви третьої особи - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Собків Я.М.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлено 08.10.2020 року.