Справа № 520/4399/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 р. № 520/4399/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Севастьяненко К.О.
секретаря судового засідання - Жукової О.С.,
представника позивача - Філатової-Білоус Н.Ю.,
представника відповідача - Репети Г.В.,
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо проведення перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства при використанні ним земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним і скасувати Наказ № 100-ДК від 10.02.2020, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківські області;
- визнати протиправним і скасувати Припис від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області;
- покласти на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення і дії відповідача щодо призначення і проведення перевірки, а також рішення, прийняті за наслідками її проведення, є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а саме Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі.
Ухвалою суду від 16.06.2020 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Представником відповідача до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки уповноваженою особою відповідача здійснена перевірка не суб`єкта господарювання (позивача), а об`єкта земельної ділянки комунальної форми власності на території Харківської міської ради Харківської області, а тому на спірні правовідносини розповсюджується саме Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». В задоволенні адміністративного позову відповідач просив відмовити.
Представником позивача було подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач виклав свої заперечення на доводи, наведені відповідачем у відзиві.
Ухвалою суду від 16 червня 2020 року у зв`язку зі встановленням необхідності у з`ясуванні додаткових обставин справи, а також з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, судом було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві та письмових поясненнях.
Заслухавши представників сторін, оцінивши доводи позовної заяви та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що позивач є суб`єктом підприємницької діяльності і зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивачу на праві власності належать нежитлові будівлі літ. «Д-1», «Г-1», «Л1-1», «ЛЛ2-1», «ЕЕ1-1», «А-1», «Е1-1», «Л2-1», «Б-1», «Х-1» за адресою: АДРЕСА_1 , які він використовує у своїй підприємницькій діяльності.
Доказів відправки та/або отримання вказаного Наказу № 100-ДК від 10.02.2020 позивачу відповідачем до суду надано не було. З відповіді Харківської дирекції АТ «Укрпошта» від 24.07.2020 № 01-20/221, наданої на адвокатський запит представника позивача, встановлено що до 19.02.2020 жодних листів відповідачем позивачу не надсилалося.
19 лютого 2020 року відповідачем було відправлено на адресу позивача рекомендований лист, у якому містилися повідомлення про виклик для надання роз`яснень від 18.02.2020 № 32-20-5,1-289/90-20, яким Позивачу було запропоновано прибути 24.02.2020 о 10 год 00 хв до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з метою надання пояснень у зв`язку з використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також клопотання від 18.02.2020 № 32-20-5,1-290/90-20 про надання документів, які посвідчують право власності (користування) земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а також провоустановчих документів на нерухоме майно, яке розташовано на цій земельній ділянці, у термін до 10 год 00 хв 24.02.2020 року.
Вказаний лист був відправлений відповідачем 19.02.2020 та вручений позивачу 22.02.2020.
Судом також встановлено, що не позивач у визначений строк для надання пояснень не прибув, документів на прохання відповідача не надав, оскільки лист від відповідача був отриманий позивачем у вихідний день, 22.02.2020 в той час коли прибути для надання документів та пояснень позивач повинен був 24.02.2020 о 10.00.
В ході перевірки було встановлено, що земельна ділянка огороджена бетонним парканом, вільного доступу до неї не має. Площа в межах огорожі, як встановлено на підставі вимірів, які були здійснені ДП «Центр «ДЗК», становить 1,8065 га. Оскільки згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень площа нежитлових будівель, які розташовані на цій земельній ділянці і власником яких є позивач, становить 4656,4 м2, то площа земельної ділянки, що є вільною від будівель і використовується позивачем без документів, складає 1,3365 га.
У зв`язку з цим Приписом від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20 відповідачем було зобов`язано позивача усунути порушення вимог земельного законодавства, а саме: знести огорожу та оформити право власності (користування) на земельну ділянку. При цьому про виконання цього припису зобов`язано повідомити до 02 квітня 2020 року.
Зазначені Акт обстеження земельної ділянки 100-ДК/29/АО//10/01 від 18.02.2020, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 25.02.2020 № 100-ДК/46/АП/09/01/-20, припис від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20 та повідомлення про виклик для надання роз`яснень від 03.03.2020 № 100-ДК/0019/04/01/20 були відправлені відповідачем на адресу позивача рекомендованим листом № 30280370 від 04.03.2020 і вручено позивачу 11.03.2020. Ця обставина встановлена на підставі документів, що містяться в матеріалах справи, визнана і не заперечується сторонами.
Суд зазначає, що законом, який визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі Закон України №963-ІV).
Статтею 5 Закону України № 963-ІV визначені органи, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів. Державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
При цьому згідно з п. п. 1 та 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Отже, саме територіальні органи Держгеокадастру уповноважені здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.
Статтею 10 Закону України № 963-ІV визначено права державних інспекторів у сфері контролю за використанням і охороною земель. Зокрема, державні інспектори мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
З аналізу положень Закону України № 963-ІV випливає, що цей Закон безпосередньо не визначає підстав і порядку проведення перевірок органами Держгеокадастру України, а наведені положення цього Закону встановлюють лише загальні засади здійснення таких перевірок цими органами. Більше того, у статті 10 Закону України №963-ІV прямо вказується на те, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право проводити контрольні заходи у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», визначається іншими нормативно-правовими актами. Такий висновок був сформульований у Постановах КАС ВС від 10.07.2018 у справі №818/1511/17, від 28.02.2019 у справі №813/3201/17.
Суд зауважує, що спеціального нормативно-правового акту, який би визначав порядок, підстави, види перевірок, що можуть проводитися органами, уповноваженими на здійснення контролю у сфері використання і охорони земель, на даний момент не існує.
Таким чином, оскільки органами державної влади, уповноваженими на здійснення контролю за використанням та охороною земель, не було прийнято спеціальних нормативно-правових актів, які б визначали підстави, порядок і види перевірок, що можуть здійснюватися територіальними органами Держгеокадастру, ці питання регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Про необхідність застосування саме цього Закону України до спірних правовідносин вказує у своїх рішеннях і КАС ВС (Постанови КАС ВС від 10.07.2018 у справі № 818/1511/17, від 28.02.2019 у справі №813/3201/17 та від 13.06.2019 у справі №815/5113/17).
Отже, суд не погоджується з твердженням представника відповідача про те, що дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не розповсюджується на перевірки, що здійснюються територіальними органами Держгеокадастру.
Так, згідно з ч. 1 ст. 2 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. При цьому згідно з частинами 2-5 ст. 2 цього Закону зі сфери його застосування не вилучені перевірки, які здійснюються Держгеокадастром та його територіальними органами.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Виходячи з цього, відповідач як суб`єкт владних повноважень не має права користуватися під час призначення і здійснення перевірок правом довільно обирати порядок здійснення відповідної перевірки, визначаючи на власний розсуд, чи буде перевірка дотримання вимог законодавства здійснюватися згідно з правилами, які встановлені для перевірок суб`єктів господарювання, чи згідно з якимись іншими нормами. За наявності підстав для проведення перевірки дотримання особою вимог земельного законодавства як суб`єктом господарювання, орган Держгеокадастру зобов`язаний був проводити таку перевірку саме за правилами, які встановлені для перевірок суб`єктів господарювання.
Згідно з абзацом 3 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
При цьому цим Законом України визначено вимоги, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень під час призначення і проведення заходів державного нагляду (контролю).
Так, плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи (ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»). Проте, як було встановлено в ході судового розгляду і не заперечувалося відповідачем, перевірка дотримання вимог земельного законодавства була проведена у відсутність позивача або його представників.
Крім цього, відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 7 цього Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Вказані обставини свідчать про те, що під час призначення і проведення перевірки відповідач порушив вимоги чинного законодавства, яким визначаються підстави і межі здійснення ним повноважень щодо проведення перевірок вимог дотримання земельного законодавства, що свідчить про незаконність оскаржуваного Наказу № 100-ДК від 10.02.2020, дій відповідача щодо проведення перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства, а також припису від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20 як такого, що прийнятий за результатами проведення відповідної перевірки.
З огляду на вищевикладені норми законодавства судом не приймаються до уваги пояснення представника відповідача, під час судового засідання, про те, що даний захід контролю не був ані плановою ані позаплановою перевіркою.
Крім цього, суд приходить до висновку, що оскаржуваний припис від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20 є незаконним з огляду на таке.
Як зазначила представник відповідача у своїх поясненнях, в основу таких висновків відповідачем, зокрема, покладені дані Акту обстеження земельної ділянки 100-ДК/29/АО//10/01 від 18.02.2020, Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 25.02.2020 № 100-ДК/46АП/09/01/-20, а також обміри, проведені Харківською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується листом директора Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»№ 07/38 від 14.01.2019, який був наданий відповідачем до суду.
Однак суд звертає увагу на те, що надані відповідачем документи не містять даних щодо конкретного місця розташування земельної ділянки, дотримання вимог законодавства щодо якої перевірялося відповідачем, а також щодо її площі.
Крім цього, в ході судового розгляду не знайшли підтвердження дані щодо площі земельної ділянки, яку на думку відповідача незаконно використовує позивач.
Так, у своїх письмових поясненнях від 04.08.2020 відповідач пояснив, що площа земельної ділянки була встановлена інспекторами ГУ Держгеокадастру у Харківській області на підставі листа директора Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» № 07/38 від 14.01.2019.
Суд також звертає увагу на те, що згідно з указаним листом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»№ 07/38 від 14.01.2019 площа земельної ділянки по вул. Лодзька, 7 встановлена Харківською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» орієнтовно, а не точно, і становить 1,800 га. При цьому в інших документах, що є в матеріалах справи, містяться інші дані щодо площі земельної ділянки, яку на думку відповідача самовільно зайняв позивач.
Так, згідно з Наказом № 100-ДК від 10.02.2020 перевірка дотримання вимог земельного законодавства була призначена щодо земельної ділянки орієнтовною площею 1,400 га, згідно з Актом обстеження земельної ділянки від 18.02.2020 № 100-ДК/29/АО//10/01 площа земельної ділянки складає 1,7 га, а згідно з Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 25.02.2020 № 100-ДК/46/АП/09/01/-20 та Приписом від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20 площа складає 1,8065 га.
При цьому з аналізу даних Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 25.02.2020 № 100-ДК/46/АП/09/01/-20 та Припису від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20 випливає, що відповідачем при розрахунку площі земельної ділянки було вирахувано площу будівель, що належать позивачу, і на підставі цього встановлено, що позивач самовільно використовує земельну ділянку площею 1,3365 га.
Суд також звертає увагу на те, що в ході судового розгляду не були доведені інші порушення, які на думку відповідача допустив позивач, зокрема, наявність огорожі навколо земельної ділянки, побудованої позивачем. Так, єдиними підтвердженнями наявності цих порушень, на які посилається відповідач, є Акт обстеження земельної ділянки від 18.02.2020 № 100-ДК/29/АО//10/01 та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 25.02.2020 № 100-ДК/46/АП/09/01/-20. Однак ці документи, як установлено судом і не заперечується відповідачем, були оформлені у відсутність позивача. Враховуючи те, що відповідачем не надано документів, які визначають, яка саме земельна ділянка перевірялася (її точне розташування і площа), суд не має можливості з`ясувати та перевірити наявність або відсутність огорожі навколо цієї земельної ділянки. Тому наявність указаного порушення в діях позивача суд вважає не доведеним.
Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, на відповідача покладено обов`язок доведення тих обставин, які були покладені в основу оскаржуваних рішень і дій.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, з урахуванням ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів правомірності й обґрунтованості Наказу № 100-ДК від 10.02.2020, Припису від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20, а також дій щодо проведення перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо проведення перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства при використанні ним земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .
Скасувати наказ № 100-ДК від 10.02.2020, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківські області.
Скасувати припис від 03.03.2020 № 100-ДК/0033/Пр/03/01/-20, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2020 з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 25.09.2020 по 28.09.2020.

Суддя Севастьяненко К.О.