Справа № 359/4594/19
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/4594/19
УХВАЛА

09 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Степанюка А.Г., Чаку Є.В., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні Заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 взводу №2 батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Вічканя Вадима Олексійовича, Поліцейського роти №4 взводу №2 батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Степаненка Костянтина Олександровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України, про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування Постанови, стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем - Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволено, Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

02 вересня 2020 року від представника Відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, надійшла Заява про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з Позивача на його користь витрати на сплату судового збору.

Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №682/345/16-а за позовом ОСОБА_2 до Славутської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, згідно з частиною першою ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до части першої - шостої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В адміністративних справах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною десятою ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Отже, ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено стягнення в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору у справі.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови про стягнення на користь відповідача, сплаченої ним суми судового збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 139, 310, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Бабенко К.А.

Судді: Степанюка А.Г.

Чаку Є.В.