Справа № 480/4506/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 р.Справа № 480/4506/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, повний текст складено 17.02.20 року) по справі № 480/4506/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Сумській області:

- № від 28.02.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб у розмірі 534588,32 грн та штрафних санкцій у розмірі 133 711,08 грн;

- № від 28.02.2019, яким визначено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору у розмірі 40159,00 та штрафні санкції у розмірі 10040,00 грн;

- № від 28.02.2019, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 28.02.2019 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 339 305, 50 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 84 890,37 грн, № від 28.02.2019, в частині збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати військового збору у сумі 25 467 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 6367 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в позові, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог зазначив, що безпідставне врахування судом першої інстанції інформації банку, яка була відсутня під час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, довідка ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» від 28.12.2019 не є належним доказом, який підтверджує складові прощеного, крім того, не відповідає домовленостям, зазначеним у Договорі. Враховуючи викладене, вважає, що у контролюючого органу відсутні підстави для донарахування податку на доходи з фізичних осіб та військового збору.

Головне управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило його в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції помилково враховано п. 8 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу. Вказує, що банком анульовано (прощено) суму основного боргу, який є додатковим благом, а тому має зазначатися в податковій декларації за 2015 рік. Зазначає, що податковим органом правильно розраховано суму грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яка підлягає сплаті позивачем.

ГУ ДПС у Сумській області надало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позову - без змін.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Сумській області, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення в частині задоволення позову без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, відзивів на них, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ГУ ДПС у Сумській області підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 10.07.2008 р. позивачем (позичальник) з ЗАТ «ОТП Банк» укладено договір про надання кредитної лінії № CrL-SMEC00/095/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 140 000 доларів США під 6% річних для споживчих цілей. Строк дії кредитної лінії встановлено до 10.07.2011, строк дії ліміту кредитної лінії до 10.07.2017 (а.с.14-20).

В подальшому ЗАТ «ОТП Банк» змінило назву на ПАТ «ОТП Банк», що підтверджується статутом.

18.03.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги боргових зобов`язань за кредитним договором № CrL-SMEC00/095/2008 від 10.07.2008 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.22-35).

10.07.2015 між ОСОБА_1 (позичальник) та ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» та укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № CRL-SMEC00/095/2008 від 10.07.2008 (а.с.36-37).

За умовами зазначеного договору сторони домовились про те, що незважаючи на інші положення Кредитного договору Позичальник до 10.07.2015 зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 559 340,00 грн, сплатити витрати Кредитора на ведення претензійно-позовної роботи в розмірі 5 354,00 грн. Повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватися в національній валюті України - гривні із застосування для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленої Національним банком України на дату оплати. Порядок виконання боргових зобов`язань - шляхом внесення готівки на поточний рахунок банку (п.п. 2.1.1, 2.1.2).

Згідно п. 2.1.3 Додаткового договору за умови належного виконання позичальником умов Кредитного договору та цього Додаткового договору, Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 2 667 266,60 грн і Позичальник буде вважатися таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Кредитором у повному обсязі.

На виконання умов Додаткового договору №1 від 10.07.2015, позивач сплатив боргові зобов`язання на суму 559 340,00 грн та повністю погасив заборгованість по Договору кредитної лінії № CrL-SMEC/095/2008 від 10.07.2008, що підтверджується довідкою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 15.07.2015 (а.с.38).

Крім того, судовим розглядом встановлено, що 06.12.2018 ГУ ДФС у Сумській області видано наказ № 2086 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків громадянина ОСОБА_1 (а.с. 42).

З 28.01.2019 по 30.01.2019 відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків громадянина ОСОБА_1 у зв`язку з неподанням в установлений законом строк податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, за результатами якої складено акт № 129/18-28-13-03-15/ НОМЕР_1 /27 від 04.02.2019 (а.с. 44-47).

Перевіркою встановлено, що у 2015 році ОСОБА_1 отримано дохід у вигляді списання суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) кредитором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 2 677 266,60 грн. , що підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 3-ДФ).

Декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 до органів ДФС не надавалась, чим порушено п.п. 49.38.4. п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

Висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на інформації, поданій ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 29.10.2018 до ГУ ДФС в Сумській області, про прощення (припинення) боргу, повідомлення платника податків про обов`язок сплати податки та збори з сум прощеного боргу та відобразити їх у річній податковій декларації, а також відомостях податкового органу про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) від ТОВ ОПТ Факторінг Україна" в розмірі 2 677 266,60 грн. (а.с.40,41)

Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

- п.п. 49.18.4. п. 49.18 ст. 49 ПК України, а саме неподання Декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, за що передбачено штрафну санкцію у розмірі 170,00 грн ;

- п. 1.2. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, абз. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.3. п. 168.1. ст. 168 ПК України, а саме несплата податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору із отриманого доходу у вигляді прощеної суми боргу в результаті чого донараховано 534 844,32 грн податку на доходи фізичних осіб та 40 159,00 грн військового збору.

28.02.2019 ГУ ДФС у Сумській області винесено податкові повідомлення-рішення:

-, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 668 555,40 грн, з яких за основним платежем 534 844,32 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 133 711,08 грн (а.с.50);

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 55 199,00 грн, з яких за основним платежем 40 159,00 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10 040,00 грн (а.с.48);

- , яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн (а.с. 52).

Позивач, не погоджуючись з рішеннями відповідача звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сума прощеного (анульованого) боргу складається з основної суми кредиту ("тіло боргу"), а тому є додатковим благом, яке підлягає оподаткуванню та включенню у податкову декларацію.

Задовольняючи позов та скасовуючи спірні рішення податкового органу в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 339 305, 50 грн ,застосування штрафних санкцій у сумі 84 890,37 грн та військового збору, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена сума є курсовою різницею, а отже податковим органом невірно визначено базу оподаткування в цій частині.

Надаючи правову оцінку обставинам зазначеної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений п.п.164.2.17 п.164.2. ст.164 ПК України.

Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу), зокрема у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно пп. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання;

Згідно з ч. 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Разом із тим, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний доход. При цьому проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Тобто законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Додаткові блага в якості оподатковуваного доходу повинні бути нарахованими (виплаченими, наданими) платнику податків.

Судовим розглядом встановлено та визнається сторонами, що боржник був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) основного боргу, не відобразив анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо безпідставного врахування судом, в якості доказу, довідки кредитної установи про складові прощеного боргу, наданої лише до суду, та яка була відсутня у податкового органу, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

Вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, зокрема до офіційного з`ясування всіх обставин справи та у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З огляду на предмет спору, визначення природи боргу (основна частина, проценти, штрафні санкції, пеня), прощеного банком, є однією із визначальних обставин, які підлягають з`ясуванню для встановлення дійсного податкового обов`язку платника в межах розглядуваних правовідносин.

Отже, судом першої інстанції у відповідності до вищенаведених процесуальних приписів достовірно встановлено природу заборгованості, яка прощена банком позивачу, та її складові.

Як встановлено судом, анульована (прощена) банком сума заборгованості позивача в еквіваленті 2 667 266,60 грн складалася із основної суми боргу (тіла кредиту) за кредитним договором, що підтверджується довідкою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (а.с. 92).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що анульована позивачу сума тіла кредиту є доходом, отриманим платником податку, як додаткове благо (в силу абз. «д» пп.164.2.17 пп.164.2 ст.164 ПК України) та підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу .

Крім того, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Пунктом 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу (пп. 1.1 п. 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Отже, оскільки сума прощеного позивачу основного боргу по кредиту є його доходом, який, підлягає оподаткуванню, тому з суми такого доходу позивач зобов`язаний сплатити військовий збір.

Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання (п. 120.1 ст. 120 ПК України).

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскільки позивачем отримано додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом, який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, він зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Доводи скаржника щодо відсутності належних доказів в підтвердження складових прощеного боргу спростовуються наявними в матеріалах справи листом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 29.10.2018, довідкою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 28.12.2019 та розрахунком суми доходу (у вигляді додаткового блага) за формою 1-ДФ.

Разом з тим, визначаючи суму додаткового блага, яка є базою оподаткування при визначенні суми грошового зобов`язання, суд застосував положення п. 8 підрозділу 1 розділу XX ПК України.

Відповідно до п.8 пр.1 розділу ХХ ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що п. 8 підрозділу 1 розділу XX ПК України стосується регулювання правовідносин, які складаються щодо прощення (анулювання) кредитором суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті відносно якого відбулась зміна валюти зобов`язання з іноземної у гривню.

Проте, судом першої інстанції не встановлено, а матеріали справи не містять будь-яких доказів зміни умов Кредитного договору № CRL-SMEC00/095/2008 від 10.07.2008 щодо валюти зобов`язання, а відтак пункт 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Крім того, інформації від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" щодо прощення саме різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року як до суду першої так і апеляційної інстанції ні позивачем ні відповідачем не надавалось.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що податкові повідомлення-рішення від 28.02.2019 № , № та № прийняті відповідачем в межах та у спосіб встановлений законодавством та є правомірними.

Натомість суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку з чим помилково частково задовольнив вимоги позивача.

Враховуючи викладене, рішення суду в частині задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Оскільки за наслідками перегляду справи апеляційним судом у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, судовий збір стягненню на корись позивача не підлягає.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 року по справі № 480/4506/19 скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкових-повідомлень рішень ГУ ДФС у Сумській області № від 28.02.2019 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 339 305, 50 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 84 890,37 грн.; № від 28.02.2019, в частині збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати військового збору у сумі 25 467 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 6367 грн., стягнення на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) судового збору у розмірі 4560, 30 грн.

В цій частині прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 по справі 480/4506/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 08.10.2020 року