Справа № 140/11743/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року ЛуцькСправа № 140/11743/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, Управління, відповідач) про визнання протиправним рішення від 03.03.2020 №6/7 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 26.02.2020; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди згідно із довідкою Волинського апеляційного суду № 09.40/32/2020 від 25.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В обґрунтування позову позивач вказав, що постановою Верховної Ради України №15-VIII від 08.09.2016 його було звільнено з посади у відставку відповідно до пункту 9 частини 5 статті 26 Конституції України, а наказом Апеляційного суду Волинської області №9.7/15 від 15.09.2016 відраховано зі штату працівників цього суду.

З 28.09.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, як одержувач довічного грошового утримання, що призначене у розмірі 90 % від суддівської винагороди.

Вказує на те, що 26.02.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 №09.40/32/2020 та у зв`язку із зміною грошового розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На подану заяву відповіді не отримав.

07.07.2020 повторно звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення йому, як судді у відставці, перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 №09.40/32/2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

У заяві позивач зазначав, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання повинен бути здійснений у розмірі 90 % суддівської винагороди зазначеної у довідці Волинського апеляційного суду № 09.40/32/2020 від 25.02.2020.

Проте відповідач у проведенні такого перерахунку відмовив рішенням від 03.03.2020 № 6/7 з посиланням на те, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 Верховна Рада України не внесла зміни до законодавства та, відповідно, не визначено механізм проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Із рішенням відповідача щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач не погоджується та зазначає, що право судді у відставці на щомісячне довічне грошове утримання визначено статтею 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Частиною четвертою і п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку ( прибутку) отриманого суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді .

Оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 -VIII зі змінами, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного грошового утримання у розмірі визначеного цим законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнано неконституційним, то саме з 19.02.2020 наступного дня з дати ухвалення рішення у нього виникло право (підстава) на перерахунок довічного грошового утримання судді, який є складовою суддівської винагороди, що підтверджується довідкою № 09.40/32/2020 від 25.02.2020, виданою Волинським апеляційним судом.

З урахуванням зазначеного просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що 26.02.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку про суддівську винагороду № 09.40/32/2020 від 25.02.2020, виданої Волинським апеляційним судом відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-п/2020. Управлінням було прийнято рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку. Відповідач вважає, що не допустив порушення норм законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки Верховною Радою України не були виконані зобов`язання щодо приведення законодавства України у відповідність до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, покладені на неї пунктом 5 резолютивної частини рішення, та на даний час відсутній відповідний механізм щодо порядку проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, представник відповідача вказала на те, що у заяві про перерахунок пенсії від 26.02.2020 ОСОБА_1 просив провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням заробітної плати (суддівської винагороди), вимога про здійснення такого перерахунку у розмірі 90 % позивачем не заявлялася. Відповідно, управління рішення з цього приводу не приймало, а тому вимога позивача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди не є предметом спору і не підлягає до задоволення.

З наведених підстав та покликаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №0640/3835/18, відповідач у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є суддею у відставці. З 28.09.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Волинський апеляційний суд на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік, рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 видав позивачу довідку від 25.02.2020 №09.40/32/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.14). Довідка видана за формою, визначеною додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (а.с. 14).

26.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 25.02.2020 №09.40/24/2020 (а.с. 20)

Листом від 23.07.2020 №8313-9019/П-02/8-0300/20 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що рішенням відповідача від 03.03.2020 №6/7 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.18).

У рішенні ГУ ПФУ у Волинській області від 03.03.2020 №6/7 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.02.2020 про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано наступне. Статтею 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку. Рішенням Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 по справі №1-15/2018 рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність до цього Рішення. Оскільки, на виконання Рішення №2-р/2020 Верховна Рада України не внесла зміни до законодавства, підстави для проведення перерахунку довічного, грошового утримання судді у відставці з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 відсутні. У зв`язку з відсутністю на даний час змін до Закону та, відповідно, механізму щодо порядку проведення перерахунків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку позивачу (а.с. 23).

Позивач, вважаючи протиправними рішення ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у перерахунку та виплати з 19.02. 2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 26.02.2020, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02.06. 2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07. 2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07. 2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України 13.07. 2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Суд звертає увагу на ту обставину, що Верховний Суд неодноразово у постановах від 06.03. 2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Суд наголошує, що зміна з 01 січня 2020 року розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок, про який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Отже, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Аналогічний правовий висновок викладений в рішенні Верховного Суду від 16.06. 2020 у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020. Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України цей правовий висновок суд враховує у даній справі, яка є типовою.

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що на даний час відсутній порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням зазначеного рішення Конституційного Суду України, адже умовою такого перерахунку є визначені Законом №1402-VIII підстави, а саме збільшення розміру суддівської винагороди працюючого судді, підтверджене відповідною довідкою, яку надала позивач, а необхідності окремого порядку проведення перерахунку Закон №1402-VIII не передбачає.

Крім того, безпідставним є покликання відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.05.2020 у зразковій справі №0640/3835/18, оскільки різними є обставини, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права в справі, що розглядається, та зразковій справі №0640/3835/18. Як уже зазначалося, спірні правовідносини з відповідачем виникли після визнання неконституційним пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII.

Щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно суддівської винагороди підлягає перерахунку щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, суд зауважує, що приймаючи рішення від 03.03.2020 № 6/7 відповідач відмовив позивачу у перерахунку у зв`язку з відсутністю механізму та порядку його проведення з урахуванням рішення Конституційного Суду України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020. Сам перерахунок проведений не був. Відтак, спору щодо відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. Відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці відносно суддівської винагороди є передчасним. Крім того, у своїй заяві від 26.02.2020 про перерахунок довічного грошового утримання (за наслідками якої винесено оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 03.03.2020 № 6/7) позивач не заявляв вимогу про зобов`язання здійснити такий перерахунок саме у розмірі 90 % суддівської винагороди.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №620/1116/20, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 03.03.2020 № 6/7 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 № 09.40/32/2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджуються квитанцією від 08.08.2020 №0.0..1 (а.с. 9).

Предметом позову є дві взаємопов`язані вимоги немайнового характеру, які хоч і задоволені частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу судових витрат застосовано і Верховним Судом при вирішенні зразкової справи №620/1116/20.

З урахуванням наведеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.03.2020 № 6/7 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Волинського апеляційного суду №09.40/32/2020 від 25.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, )

Суддя Т.М. Димарчук