Справа № 560/5940/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5940/20
УХВАЛА

09 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Фелонюк Д.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невизначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановлених законом на 1 січня кожного вказаного вище календарного року, Законами України: від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік", від 23.11.2018 №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на відповідні тарифні коефіцієнти та неподані оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 та норм п. 1 Приміток Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до неї, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинити дії щодо визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 з урахуванням п. 1 Приміток Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановлених законом на 1 січня кожного вказаного вище календарного року, Законами України: від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік", від 23.11.2018 №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік", на відповідні тарифні коефіцієнти та подати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Підставою позову зазначено порушення відповідачем вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Адміністративний позов подано з дотриманням вимог статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для залишення без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України немає.

Справа підсудна Хмельницькому окружному адміністративному суду.

Позивач також подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В ній зазначено, що позивач в травні 2020 року дізнався про те, що Хмельницький обласний військовий комісаріат протиправно у 2018-2020 роках не застосував пункт 1 Приміток Додатку 1 та Примітку Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при визначенні розмірів його посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020, відповідно.

Розглянувши вказану заяву, слід зазначити наступне.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Разом з тим, згідно з вимогами частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, змістом положень Кодексу адміністративного судочинства України не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку звернення до суду, а також, він не містить конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Водночас, суд враховує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілхан проти Туреччини" (Ilhan v. Turkey) від 27.06.2000, правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У рішенні у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 Європейський суд з прав людини констатує, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод" та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд бере до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду.

З огляду на наведене, з метою уникнення формалізму у підході до вирішення справи, враховуючи значущість для позивача питання, яке є предметом розгляду у цій справі, та сприяючи забезпеченню доступу до правосуддя, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Керуючись статтями 162-164, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Хмельницького обласного військового комісаріату (вул. Героїв Майдану 64, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Надати відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Надати позивачу строк для подання відповіді на відзив - 5 днів з дня вручення йому відзиву на позов.

Надати відповідачу строк для подання до суду заперечення на відповідь позивача на відзив - 3 дні з дня вручення йому відповіді на відзив.

Копія відзиву (відповіді на відзив, заперечення) та доданих документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву (відповіді на відзив, заперечення) до суду.

До відзиву (відповіді на відзив, заперечення) додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву (відповіді на відзив, заперечення) і доданих доказів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.Л. Фелонюк