Справа № 201/9338/19(2-а/201/372/2019)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 201/9338/19(2-а/201/372/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2019 року у справі № 201/9338/19 (2-а/201/372/2019) (суддя І інстанції Федоріщев С.С.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просила скасувати постанову від 06.02.2019 № 5/13-06, винесену заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіріною Іриною Валеріївною про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн за порушення ч. 1 та ч. 3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 7 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2019 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування скарги зазначає, що датою виявлення порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є дата складання та підписання акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, відтак відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП у цій справі датою вчинення правопорушення для правомірності накладення адміністративного стягнення є дата складання та підписання акту перевірки від 07.12.2018 № 71345/04-36-14. Також звертає увагу, що підставою складання адміністративного протоколу в рамках документальної планової виїзної перевірки є акт перевірки, в якому зазначаються конкретні обставини та документи на підставі яких посадовою особою складаються протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

У період з 22 жовтня 2018 року по 30 листопада 2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач) проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Дніпропромліт» з питань дотримання податкового законодавства за період з 1 січня 2015 року по 30 червня 2018 року, валютного за період з 1 січня 2015 року по 30 червня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2015 року по 30 червня 2018 року.

7 грудня 2018 року за результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт № 71345/04-36-14-02/21806376 (далі-акт перевірки).

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ «Дніпропромліт» подав заперечення на нього.

11 лютого 2019 року, за результатами розгляду заперечень, останні частково задоволені, а висновки акту перевірки від 7 грудня 2018 року викладені у новій редакції.

23 січня 2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області Піскун Л.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 26/13-06 (далі протокол), яким встановлено, що головним бухгалтером ТОВ «Дніпропромліміт» ОСОБА_1 (далі позивач) вчинені правопорушення, які полягають у не нарахуванні та не сплаті єдиного внеску на загальну суму 3947,4 грн, в тому числі по періодам: вересень 2017 року 3947, 4 грн з доходу ОСОБА_2 (а.с. 15).

06 лютого 2019 року, на підставі вказаного протоколу, заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Сікіріною Іриною Валеріївною винесено постанову № 5/13-06 про накладення адміністративного стягнення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680 грн за порушення ч. 1 та ч. 3 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 7 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с. 18).

Не погодившись з такою постановою, позивач звернулась з позовом до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП України, виходив з того, що встановлені перевіркою порушення позивачем законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є разовими порушеннями Закону, вони не мають триваючого характеру та не проявляються у триваючому безперервному порушенні Закону, закінченими проступками, відповідно і адміністративне стягнення має бути накладено на винну особу протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення. Відтак, дійшов висновку, що двомісячний строк на застосування до позивача адміністративного стягнення передбаченого ст. 165-1 КУпАП сплинув, відповідно справа про адміністративне порушення, в силу приписів статті 274 КУпАП, підлягає закриттю з підстав пропуску строку.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Частиною четвертою статті 165-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через два місяці з дня виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді).

Враховуючи вимоги статті 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на: триваючі правопорушення; правопорушення, що мають разовий характер.

Обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. При цьому статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю (п. 7 ст. 247 КУпАП). Отже, для більшості правопорушень перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня вчинення правопорушення.

Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Колегія суддів вважає правильним визначення поняття «триваюче правопорушення», що зазначено у листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 № 1101/Н/99-99-15-04-01-14. Так, зокрема, Міндоходів України було зазначено, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, у разі виявлення таких проступків: відсутності обліку доходів і витрат, для яких встановлена обов`язкова форма обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, і встановити які можна лише в ході документальної перевірки на підставі первинних документів). Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладене в строк не пізніше, ніж через два місяці з дня його виявлення (з дати складання і підписання акта перевірки).

Тобто, триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, зокрема не нарахування та несплата єдиного внеску, яке триває до моменту сплати цього внеску.

Як свідчать матеріали справи, постанова про накладення на позивача адміністративної санкції винесена на підставі акту перевірки, в якому виявлені факти нарахування та не сплати єдиного внеску на загальну суму 3947,4 грн, в тому числі по періодам: вересень 2017 року - 3947, 4 грн з доходу ОСОБА_2 , що є триваючим правопорушенням, за умови його належного доведення. Відтак, строк притягнення до відповідальності за вчинене правопорушення необхідно враховувати з дня його виявлення.

Зазначені висновки здійснені апеляційним судом з урахуванням застосування ст. 38 КУпАП Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 та від 11 червня 2020 року у справі № 345/4368/16-а.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув і дійшов помилкового висновку, що встановлені перевіркою порушення позивачем законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є разовими порушеннями Закону, вони не мають триваючого характеру та не проявляються у триваючому безперервному порушенні Закону, закінченими проступками, відповідно і адміністративне стягнення має бути накладено на винну особу протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення.

Разом з цим, апеляційний суд наголошує, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 14.02.2019 № про нарахування податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 4 408,41 грн, у тому числі 3 526,73 за основним зобов`язанням, 881,68 грн за штрафними санкціями, яке, у свою чергу, було прийняте за висновками акту перевірки від 07.12.2018 за результатами проведеної перевірки ТОВ «Дніпропромліт» у період з 22.10.2018 по 30.11.2018.

Скасовуючи зазначене податкове повідомлення-рішення, суд виходив з того, що податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та зі сплати єдиного соціального внеску за вересень 2017 року за наслідками цієї перевірки податковим органом товариству, де головним бухгалтером працює позивач, визначені протиправно.

Отже, скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019 № виключає адміністративну відповідальність за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, передбачену ч. 4 ст. 165-1 КУпАП, оскільки такого зобов`язання не існує, тому оскаржена постанова від 06.02.2019 № 5/13-06 є протиправною та підлягає скасуванню.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, суд першої інстанції правильно позов задовольнив, проте помилково зазначив підстави задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивування висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2019 року у справі № 201/9338/19 (2-а/201/372/2019) змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2019 року у справі № 201/9338/19 (2-а/201/372/2019) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко