Справа № 260/1534/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1534/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гонтового Ю.О.,

учасники справи:

позивач: Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області представник в судове засідання не з`явився,

відповідач: Лісковецький навчально виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області керівник Гурзан Іван Юрійович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Відділ освіти Міжгірської райдержадміністрації Закарпатської області - представник у судове не з`явився,

розглянувши у відритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Болгарська, 2, ) до Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області (90012, Закарпатська область, Міжгірський район, с. Лісковець, 172, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Відділ освіти Міжгірської райдержадміністрації Закарпатської області (90000, Закарпатська область, смт. Міжгір`я, вул. Шевченка,86, ) про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 05 жовтня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 08 жовтня 2020 року .

29 квітня 2020 року, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лісковецького навчально виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад 1-2 ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області, якою просять зобов`язати Лісковецький навчально виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад 1-2 ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Лісковецького НВК до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

04 травня 2020 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи по суті.

31 липня 2020 року, ухвалою суду залучено до участі в справі - Відділ освіти Міжгірської райдержадміністрації Закарпатської області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що подальша експлуатація Лісковецького навчально виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад 1-2 ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області з порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки, виявленими під час перевірки, створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідача відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 04 травня 2020 року не надав та не повідомив суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача письмові пояснення щодо позову або відзиву не подала, у строк встановлений судом в ухвалі суду від 31 липня 2020 року.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак, 05 жовтня 2020 року на електронну адресу суду подали клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Додають Акт № 94 від 11 червня 2020 року щодо проведеної позапланової перевірки та позовні вимоги підтримують повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про час і дату судового засідання повідомлялася належним чином, (а.с.118).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та третьої особи.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача - керівник Лісковецького навчально виховного комплексу Гурзан Іван Юрійович, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В черговий раз подав суду клопотання, де у зв`язку з відсутністю коштів для виконання даних робіт просить відтермінувати виконання по усуненню недоліків на термін до трьох місяців, повідомляє, що всі недоліки будуть усунуті при поступленні коштів. Додатково суду пояснив, що ним вживаються всі необхідні заходи для повного усунення виявлених порушень, із великого переліку виявлених порушень залишилося тільки два, що підтверджується актом перевірки за 11 червня 2020 року. Однак, через брак коштів, він самостійно не може з цим справитися, та сам заклад знаходиться у значно віддаленій (гірській) місцевості.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що Лісковецький навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області (), знаходиться: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Лісковець, 172 та у встановленому законом порядку зареєстровано юридичною особою у відповідності до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та з видом діяльності за КВЕД: 85.31 Загальна середня освіта (основний); 85.10 Дошкільна освіта, керівником закладу є ОСОБА_1 .

11 грудня 2019 року, наказом Управління ДСУзНС у Закарпатській області № 353, відповідно до доручення Прем`єр міністра України від 11 грудня 2019 року № 44205/1/1-19 та протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2019 року (витяг з протоколу № 23), з метою здійснення контролю за виконанням вимог Кодексу цивільного захисту України, інших законодавчих та нормативно правових актів у сфері пожежної та техногенної безпеки, керуючись статтею 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, наказано здійснити позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей, в тому числі Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області, (а.с. 9-11).

20 грудня 2019 року, Міжгірським районним відділом Управління ДСУзНС у Закарпатській області видане посвідчення на проведення перевірки № 14/78 Лісковецького навчально виховного комплексу, розташованого за адресою: 90012, Закарпатська область, Міжгірський район, с. Лісковець, 172, (а.с. 19).

28 січня 2020 року, за наслідками перевірки складено акт № 39, (а.с. 12-18).

Акт підписаний директором І.Ю. Гурзан без заперечень та зауважень (а.с 18).

Актом перевірки виявлені наступні порушення у Лісковецькому НВК:

1. В приміщеннях НВК інструкції про заходи пожежної безпеки не вивішені на видних місцях (Пункт 4. розділу II ППБУ);

2. У приміщеннях на видимих місцях біля телефонів не вивішені таблички із зазначенням номера телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (Пункт 7 розділу II ППБУ);

З. Приміщення НВК не забезпечені відповідними знаками безпеки (Пункт 8 розділу II ППБУ);

4. Директором НВК не дотримано встановленого протипожежного режиму, а саме: здійснював куріння в кабінеті директора НВК (Розділ ІІ п. 11 ППБУ);

5. Вихід на горище не виконано через сертифікований протипожежний люк розмірами 0,8м х 0.6 м по вертикальній металевій драбині (Пункт 2.3 абзац другий глави 2 розділу III ППБУ);

6. Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. (Розділ III глава 2 п.2.31 ППБУ);

7. У будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. (Розділ III пункт 2.5 абзац перший ППБУ;

8. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено за допомогою скрутки (Розділ IV п 1.6 ППБУ);

9. З`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів (Розділ IV п 1.7 ППБУ);

10. В приміщенні кухні електророзетки встановлені на горючій основи (конструкції) (Розділ IV п. 1.17 ППБУ);

11. В приміщеннях класів світильники з лампами розжарювання не закриті захисним суцільним склом (ковпаками) (Розділ IV п 1.18 ППБУ);

12. В приміщеннях класів експлуатуються пошкоджені розетки (Розділ IV п 1.18 ППБУ);

13. Будівля та приміщення НВК не обладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Розділ V Глава 1 п 1.2 ППБУ);

14. Вогнегасники не встановлено в легкодоступних та видних місцях (Розділ V Глава 3 п 3.15 ППБУ, наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 p.);

15. Працівників об`єкта не забезпечено засобами колективного та індивідуального захисту (Пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ);

16. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (Пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ).

Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Абзацом першим частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з пунктом 29, 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України, передбачено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частини перша та друга статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлюють, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожеже-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Тобто, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Відповідно до пункту 2 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі - Правила пожежної безпеки), ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки передбачає, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

28 січня 2020 року, за наслідками перевірки складено акт № 39, (а.с. 12-18).

Актом перевірки виявлені наступні порушення у Лісковецькому НВК:

1. В приміщеннях НВК інструкції про заходи пожежної безпеки не вивішені на видних місцях (Пункт 4. розділу II ППБУ);

2. У приміщеннях на видимих місцях біля телефонів не вивішені таблички із зазначенням номера телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (Пункт 7 розділу II ППБУ);

З. Приміщення НВК не забезпечені відповідними знаками безпеки. (Пункт 8 розділу II ППБУ);

4. Директором НВК не дотримано встановленого протипожежного режиму, а саме: здійснював куріння в кабінеті директора НВК (Розділ ІІ п. 11 ППБУ);

5. Вихід на горище не виконано через сертифікований протипожежний люк розмірами 0,8м х 0.6 м по вертикальній металевій драбині (Пункт 2.3 абзац другий глави 2 розділу III ППБУ);

6. Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. (Розділ III глава 2 п.2.31 ППБУ);

7. У будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. (Розділ III пункт 2.5 абзац перший ППБУ);

8. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено за допомогою скрутки (Розділ IV п 1.6 ППБУ);

9. З`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів (Розділ IV п 1.7 ППБУ);

10. В приміщенні кухні електророзетки встановлені на горючі основи (конструкції) (Розділ IV п. 1.17 ППБУ);

11. В приміщеннях класів світильники з лампами розжарювання не закриті захисним суцільним склом (ковпаками) (Розділ IV п 1.18 ППБУ);

12. В приміщеннях класів експлуатуються пошкоджені розетки (Розділ IV п 1.18 ППБУ);

13. Будівля та приміщення НВК не обладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Розділ V Глава 1 п 1.2 ППБУ);

14. Вогнегасники не встановлено в легкодоступних та видних місцях (Розділ V Глава 3 п 3.15 ППБУ, наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 p.);

15. Працівників об`єкта не забезпечено засобами колективного та індивідуального захисту (Пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ);

16. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (Пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ).

11 червня 2020 року, Міжгірським районним відділом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області складено Акт № 94 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до даного акту у навчально виховному комплексі виявлено наступні порушення:

1. У будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. (Розділ III пункт 2.5 абзац перший ППБУ);

2. Будівля та приміщення НВК не обладнані системами протипожежного захисту, відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (Розділ V Глава 1 п 1.2 ППБУ).

Із встановлених судом обставин, слідує, що відповідачем значна частина порушень усунута, вказана обставина підтверджується і Актом № 94 за 11 червня 2020 року. Однак, ті порушення, що залишилися невиконаними не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальша робота об`єкта відповідача (на час звернення позивача до суду) з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей та дітей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи школи, безпеки школярів, вчителів та співробітників у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо.

Суд зауважує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті підвищеної небезпеки.

На момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Як ствердив в судовому засіданні 05 жовтня 2020 року керівник закладу, в ньому навчається 99 дітей, працює 28 вчителів та 6 працівників обслуговуючого персоналу.

Отже, надаючи оцінку виявленим під час контролюючого заходу та відображеним у акті перевірки порушенням, суд дійшов висновку, що в сукупності неусунуті порушення відповідача у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту повинні кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю учнів, викладачів, персоналу навчального закладу, оскільки можуть призвести до займання та розповсюдження вогню в приміщеннях вказаного закладу та невідворотних негативних наслідків.

Крім того, суд звертає увагу такого закладу, що акт про виявлені порушення складений 28 січня 2020 року, 11 червня 2020 року та, не дивлячись на карантинні обмеження, у відповідача було достатньо часу для усунення недоліків у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних, які б свідчили про повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме із застосуванням заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, встановлених в Акті № 94 від 11 червня 2020 року.

Відповідно до статті 139 частини 2 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 229, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Відділ освіти Міжгірської райдержадміністрації Закарпатської області про застосування заходів реагування - задовольнити частково.

2. Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області (90012, Закарпатська область, Міжгірський район, с. Лісковець, 172, ) у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Лісковецького навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Міжгірської районної ради Закарпатської області (90012, Закарпатська область, Міжгірський район, с. Лісковець, 172, ), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, встановлених в Акті № 94 від 11 червня 2020 року.

3. В решті вимог адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль