Справа № 520/1319/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 р. № 520/1319/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Севастьяненко К.О.
секретаря судового засідання - Жукової О.С.,
представника позивача - Василенко Г.В.,
представника відповідача - Косової А.О.,
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:
- cкасувати податкові повідомлення-рішення:
- стягнути з ГУ ДПС у Харківській області судові витрати.
Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито провадження в зазначеній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 24.03.2020 зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів та режиму надзвичайної ситуації.
Ухвалою суду від 01.07.2020 поновлено провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку відповідачем встановлено порушення строків сплати суми узгодженого грошового зобов`язання по земельному податку, а тому, позивачу нараховано штраф за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб. З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій підтримав свою правову позицію та просив позов задовольнити.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві та письмових поясненнях.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази у їх сукупності суд встановив наступне.
Головним ДПС у Харківській області було проведено камеральні перевірки
позивача з питань своєчасної сплати суми грошових зобов`язань зі сплати земельного
податку за період 2016, 2019 років.
Предметом дослідження проведених камеральних перевірок було питання
дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на
майно в частині плати за землю (земельний податок з юридичних осіб).
За наслідком адміністративного оскарження вищенаведені податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скарги позивача без задоволення.
Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача безпідставними та прийнятими з порушенням вимог Податкового кодексу України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Абзацом першим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено обов`язок платника податку самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, на платника податків покладено обов`язок здійснити встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.
Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.
Зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється, зокрема, у формі розстрочки (пункти 32.1, 32.2 статті 32 ПК України).
Як вбачається з актів перевірок податковим органом при проведенні камеральних перевірок за період з серпня 2018 року по вересень 2019 року досліджувались своєчасність сплати ПРАТ «АТ НДРІВ» узгоджених податкових зобов`язань.
Актом перевірки № 802/20-40-57-05-19/14309534 від 18.03.2019 встановлено несвоєчасність сплати підприємством узгоджених податкових зобов`язань з плати за землю (земельний податок) за липень 2016 року та січень 2019 року.
Актом перевірки № 1721/20-40-57-05-19/14309534 від 17.05.2019 встановлено несвоєчасність сплати підприємством узгоджених податкових зобов`язань з плати за землю (земельний податок) за липень 2016 року та квітень 2019 року.
Актами перевірки № 2142/20-40-57-05-19/14309534 від 21.06.2019, № 2411/20-40-57-05-19/14309534 від 18.07.2019 та № 85/20-40-57-04-19/14309534 від 16.09.2019 встановлено несвоєчасність сплати підприємством узгоджених податкових зобов`язань з плати за землю (земельний податок) за липень 2016 року та 2019 року.
Суд звертає увагу, що з наданих до матеріалів справи та досліджених судом під час розгляду справи копій актів перевірок вбачається, що окрім іншого, податковим органом при проведені перевірки було використано рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 19.09.2016 № 3 та ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року.
Суд зазначає, що порядок прийняття рішень розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків визначено ст.100 гл. 9 Погашення податкового боргу платника податків Податкового кодексу.
Так, п. 100.1 ст.100 ПКУ зазначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Наказом Міністерства доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року № 574 затверджено порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, який діє на виконання ст. 100 ПКУ.
Дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб (резидентів і нерезидентів), юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з Кодексом.
Згідно п.1.4. Порядку, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу доходів і зборів та укладено договір про розстрочення (відстрочення).
На підставі пунктів 1.5.-1.6. Порядку, період при сплаті розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) дорівнює календарному місяцю або іншому строку за згодою сторін, який зафіксовано у договорі про розстрочення (відстрочення). На суму розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) нараховуються проценти за кожний календарний день користування платником розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу).
Сума нарахованих процентів, не сплачена платником податків у строки, визначені договором про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу), визнається сумою податкового боргу платника податків.
Пунктом 3.5. Порядку передбачено, що не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття або отримання рішення орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків (або за місцем обліку його грошового зобов`язання (податкового боргу)) укладає з цим платником договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) затвердженого зразка. Строк дії договору починається з дати його підписання.
Відповідно до п. 3.6. Порядку у день укладання договору про розстрочення (відстрочення) підрозділ, до функцій якого належать питання розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу), вносить до журналу відомості про укладений договір, які переносяться до ІС органів доходів і зборів. Не пізніше дня, наступного за днем внесення до журналу відомостей про укладений договір, копія такого договору передається підрозділу, до функцій якого належить ведення обліку надходжень з податків, зборів, платежів, для проведення звірки повноти та правильності відображення розстрочених (відстрочених) сум в ІС органів доходів і зборів.
Пункт 3.7. Порядку вказує, що якщо на дату підписання договору суми грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків були вже частково погашені, то в договорі зазначається сума грошового зобов`язання (податкового боргу), визначеного в ІС на дату підписання договору.
Якщо договір про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу) укладається пізніше дня прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу), то таке рішення є підставою для ненарахування: пені, нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, сума якого підлягає розстроченню (відстроченню), за період з початку дії розстрочення (відстрочення) до дати підписання договору; штрафу, нарахованого за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків, за період з початку дії розстрочення (відстрочення) до дати підписання договору.
На розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).
Таким чином, Податковим кодексом встановлено, що обов`язки перенесення строків сплати грошових зобов`язань при розстроченні (відстроченні) грошового зобов`язання (податкового боргу) регулюються договором, укладеним між податковим органом та платником податків.
Натомість, рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу) не є підставою для нарахування штрафних санкцій та/або пені, а лише є підставою для укладення відповідного договору, без якого рішення податкового органу є неправомочним.
Пункт 126.1. ст.126 ПКУ визначає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Таким чином, суд зазначає, що Податковим кодексом передбачено нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, зазначеного у поданій податковій декларації.
В свою чергу, рішення податкового органу про розстрочення та рішення суду не є податковою звітністю і застосування штрафних санкцій щодо таких документів статтею 126 Податкового кодексу не передбачено.
Судом також встановлено, що позивач здійснював своєчасну сплату грошових зобов`язань, про що свідчать наявні в справі платіжні доручення.
Відповідно до пункту 3.9 Порядку №574 на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).
Таким чином, відповідно до наведених вище положень податкового законодавства штрафні санкції не нараховуються у разі прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов`язання (податкового боргу) з дати прийняття такого рішення, а саме рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 19.09.2016 № 3, яке, відповідно до атів перевірок, досліджувалось податковим органом та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2020 з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 25.09.2020 по 28.09.2020.

Суддя Севастьяненко К.О.