Справа № 480/1244/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р. Справа № 480/1244/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:

1) визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищень, компенсації та індексації грошового забезпечення з 05 січня 1996 року по наступний час, відповідно постанов Кабінету Міністрів №1294 від 07 листопада 2007 року, №45 від 13 лютого 2008 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», №1088 від 24 грудня 2019 р. «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» противоправною;

2) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням підвищень, індексації грошового забезпечення і компенсації і виплату пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів №№1294 від 07.11.2007, №45 від 13.02.2008, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», №1088 від 24 грудня 2019р. «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які змінювали грошове забезпечення.

Свої вимоги мотивував тим, що ГУ ПФУ в Сумській області, обраховуючи розмір пенсії за вислугою років, після поновлення пенсії, на виконання рішення суду у справі №480/1692/19 не було враховано нормативно-правових актів щодо визначення порядку грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій. Так, відповідач не врахував усі перерахунки, індексації, добавки та підвищення за ці роки (з дати припинення виплати пенсії в 1997 р.), тому розмір пенсії, яка поновлена відповідачем з 15.01.2019 згідно протоколу пенсійної справи, складає 102,70грн. в місяць. З вказаним не погодився та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 02.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, вказаною ухвалою суду у відповідача було витребувано оригінал пенсійної справи позивача для огляду суду.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі № 480/1692/19 ГУ ПФУ в Сумській області поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Водночас, відповідно до ст.62 вказаного Закону пенсії особам, звільненим з військової служби, які призначені в Україні до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому на шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст.51 цього Закону.

В той же час, після поновлення пенсії на виконання рішення суду нормативно-правові акти Кабінетом Міністрів України щодо проведення перерахунку пенсії не приймались. Просив відмовити у задоволенні позову (а.с.28).

Ухвалою суду від 31.03.2020 повторно було витребувано у відповідача оригінал або належним чином завірену копії пенсійної справи позивача (а.с.31), яку було виконано 25.05.2020 (а.с.36).

10.04.2020 позивачем було подано відповідь на відзив (а.с.33), в якому позивач підтримав доводи, викладені у позові.

01.06.2020 ухвалою суду було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 04.08.2020 (а.с.50), в якому було оголошено перерву, у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у відповідача на 27.08.2020.

30.06.2020 та 03.08.2020 позивачем було надіслано заяву, в якій він просив здійснювати розгляд у його відсутності, у зв`язку з неможливістю через медичні протипоказання, прибути до України. Також були надані докази на підтвердження неможливості прибути в судове засіданні, у зв`язку з чим додатково просив стягнути з відповідача витрати на переклад медичних документів у розмірі 4328грн. 59коп. (а.с.54,56-59,108-114).

03.08.2020 позивачем також подано заяву про зміну предмета позову (а.с.79-91), однак, ухвалою суду від 04.08.2020 дана заява була повернута позивачу без розгляду.

04.08.2020 позивачем подано заяву, в якій він відмітив, що первинну позовну заяву підтримує, ніяких змін не додає, а надіслані раніше документи є лише поясненнями до позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.08.2020 було відкладено розгляд справи на 22.09.2020, у зв`язку з не наданням відповідачем витребуваних доказів (а.с.129).

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву (а.с.137), в якій позовні вимоги підтримав та розгляд справи просив здійснювати у його відсутності.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився.

Враховуючи вказані обставини, суд з урахуванням ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, вважав можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи та додаткові пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач, до 1997 року проживав в Україні, отримував пенсію за вислугою років, призначеної органами внутрішніх справ 05.01.1996 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.37 зворот), надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, перебуває на обліку в консульстві України в Ізраїлі.

15.01.2019 позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Сумській області про поновлення виплати йому пенсії (а.с.38). Вказана заява разом з пакетом документів, в тому числі і довідками про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, Управлінням внутрішніх справ України в Сумській області на виконання рішення суду у справі №1840/3776/18 від 20.11.2018 була направлена до відповідача для поновлення виплати пенсії позивачу (а.с.42,141-151).

Проте, рішенням №5 від 15.02.2019 ГУ ПФУ в Сумській області було відмовлено у поновленні виплати пенсії (а.с.152), з чим позивач не погодився та звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №480/1692/19 (а.с.45), з урахуванням ухвали про виправлення помилки у рішенні від 17.09.2019 було визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.02.2019 № 5 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність відповідача у не поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області поновити виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з дати його звернення (а.с.45).

На виконання зазначеного рішення суду позивачу саме з дати його звернення з відповідною заявою до ГУ ПФУ в Сумській області (15.01.2019 (а.с.38), протоколом від 25.09.2019 було поновлено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.47). При цьому, як вбачається з даного протоколу розмір пенсії позивачу після поновлення відповідачем був обрахований, виходячи з грошового забезпечення станом на момент припинення виплати пенсії - у розмірі 102,70грн.

Не погоджуючись з таким розміром пенсії позивач, в тому числі через свого представника звертався до відповідача з заявою здійснити перерахунок пенсії, на яку відповідачем повідомлено, що після 05.03.2019 нормативно-правові акти щодо визначення порядку грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, не приймалось. Тому виплату поновлено, враховуючи грошове забезпечення, за яким проводилося обчислення пенсії на момент припинення (а.с.17). При цьому рішенням суду, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області поновити виплату пенсії, зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії не було покладено на відповідача (а.с.19).

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались між сторонами у даному випадку, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до вимог ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення»), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами ч.2 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-XII) пенсії, призначені в Україні особам, звільненим з військової служби до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Як слідує з положень ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із ч.1 ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В той же час відповідно до положень ст.2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІІІ, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як встановлено ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи із правової та соціальної природи пенсії, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 п.2 ч.1 ст.49, друге речення ст.51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України в Рішенні №25-рп/2009 зазначив «оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами».

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, зазначив «право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення)».

У пункті 54 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини зробив висновок «різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.»

Враховуючи те, що рішення Європейського Суду з прав людини є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику Європейського Суду з прав людини, у тому числі й у рішенні у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 щодо неконституційності положень п.2 ч.1 статті 49, другого речення статті 51 Закону №1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Крім того, необхідно зазначити, що такої ж правової позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах дотримується і Верховний суд України у постановах від 12.05.2015р., від 19.05.2015р. та від 06.10.2015р. у справах за №21-180а15, 21-168а15, 308/1088/14-а, відповідно.

Приписами ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону.

В свою чергу відповідно до, зокрема, ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом (ст. 46).

Положеннями статті 63 Закону №2262-XIII (у редакції, чинній на момент поновлення позивачу пенсії) передбачено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії, зокрема, є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Поряд з цим, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (тут і далі в редакції на час поновлення виплати позивачу пенсії, далі - Порядок КМУ №45) процедура.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 Порядку №45 передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію, зокрема, МВС, Національній поліції (державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, цим Порядком встановлена наступна послідовність дій: Мінсоцполітики повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, в свою чергу регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), відповідно до пункту 23 якого перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Слід зазначити про те, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування виключно на підставі наданих їм довідок про розмір грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

У постанові від 19.02.2020 №758/13258/16-а Верховний Суд, під час розгляду справи з аналогічних правовідносин, зробив висновок, що позивач за вказаних обставин, безумовно має право на перерахунок раніше призначеної пенсії, проте таке право може бути реалізоване за умови наявності у пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач через УМВС України в Сумській області звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з відповідною заявою про поновлення пенсії, до якої була надана також довідка від 16.01.2019 за №11/31 за підписом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, за нормами чинними станом на січень 2016р. (а.с.151).

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач, після отримання відповідної заяви позивача, через свого представника, про перерахунок пенсії, маючи у пенсій справі відповідну довідку (а.с.151), зобов`язаний був відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням положень Порядку №45, а також Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її поновлення - 15.01.2019. Відмовляючи у здійсненні такого перерахунку за заявою позивача, ГУ ПФУ в Сумській області допущено протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, згідно ст. 64 Закону №2262-ХІІ призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» 03.07.1991 №1282- XII (далі - Закон України «Про індексацію грошових доходів населення»).

В свою чергу відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), індексації підлягають грошові доходи громадян, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у п.3 цього Порядку) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (п.2 Порядок №1078).

Згідно з ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно із ст.ст.1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених стоків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Таким чином, суд визнає, що відповідач зобов`язаний був провести індексацію пенсії з 15.01.2019 та виплатити компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за несвоєчасно отримані суми перерахунку, індексації пенсії з 15.01.2015.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.05.2020 у справі №766/4587/16-а.

Відтак, суд, з урахуванням вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведенні відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням положень Порядку №45 від 13 лютого 2008, а також Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, з 15.01.2019 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 15.01.2019 відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням положень Порядку №45, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 на підставі довідки від 16.01.2019 №11/31, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на січень 2016р., з урахуванням індексації, з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за несвоєчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії з 15.01.2019.

Що ж стосується позовних вимог щодо перерахунку пенсії за період до 15.01.2019 , суд відмічає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи та зазначалось вище, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №480/1692/19 (а.с.45), з урахуванням ухвали про виправлення помилки у рішенні від 17.09.2019 було зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з дати його звернення (а.с.45), а не з моменту припинення виплати пенсії, чи звернення позивача до ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області про поновлення пенсії.

На виконання зазначеного рішення суду позивачу саме з дати його звернення з відповідною заявою до ГУ ПФУ в Сумській області (15.01.2019 (а.с.38), протоколом від 25.09.2019 і було поновлено пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ (а.с.47). Дане рішення відповідача станом на момент розгляду є чинним та не скасоване.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, про здійснення перерахунку пенсії позивачу за період до 15.01.2019, не підлягають задоволенню. При цьому, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 (а не постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1292), на підставі довідки від 16.01.2019 №11/31, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на січень 2016р. є повним та достатнім способом захисту прав позивача.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088, суд відмічає, що дані вимоги є передчасними, а тому не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.2 даної Постанови було постановлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 р. виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 р. ПЕРЕРАХОВАНА з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Тобто для здійснення перерахунку пенсії відповідно до даної постанова відповідач повинен спочатку здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки від 16.01.2019 №11/31, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на січень 2016р., який на виконання рішення суду у даній справі, ще не зроблений.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (п.3 ч.1 ст.132 КАС України).

За змістом ч.3 ст.137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.5 ст.137 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були понесені витрати на здійснення перекладу документів, які підтверджували неможливість прибуття позивача в судове засідання для розгляду даної справи. Розмір таких витрат, за курсом Національного Банку України станом на момент здійснення таких витрат, склав 4328,50грн. та вони були сплачені позивачем згідно інвойсу від 07.07.2020 (а.с.109)

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 840 грн. 80коп., сплачений згідно квитанції від 18.01.2020 (а.с.9) та витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 4328 грн. 50коп.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у не проведенні відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988, перерахунку пенсії ОСОБА_1 , урахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, з 15.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 15.01.2019 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 на підставі довідки від 16.01.2019 №11/31, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на січень 2016р., з урахуванням індексації, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за несвоєчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії з 15.01.2019.

Стягнути з на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м.Суми, вул.Пушкіна, буд.1, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80коп. та витрати на оплату послуг перекладача у розмірі 4328 (чотири тисячі триста двадцять вісім) грн. 50коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.09.2020.

Суддя І.Г. Шевченко