Справа № 1.380.2019.002083
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.002083

адміністративне провадження № К/9901/20682/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Золочівської міської ради Львівської області

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року

у справі № 1.380.2019.002083

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області,

третя особа Золочівська міська рада Львівської області

про визнання протиправними і скасування приписів, рішення та наказу,

УСТАНОВИВ:

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив визнати протиправними та скасування приписи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 17 травня 2018 року про порушення вимог будівельної інспекції у Львівській області про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 289-1/1 та про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 289-1/2.

Також до Львівського окружного адміністративного суду подано заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу методології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 18 травня 2018 року № 42 та наказ Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 42-"Д" від 21 травня 2018 року про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 02 березня 2009 року №16/12/-09 на об`єкт "Будівництво об`єктів торгівлі та обслуговування на АДРЕСА_1 ".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, позовні вимоги задоволено.

17 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Золочівської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.002083.

Ухвалою від 02 вересня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду залишив без руху касаційну скаргу у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки в такій не обґрунтувано наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржник надіслав до суду заяву про усунення недоліків із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами ч. 4 ст. 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 353 цього Кодексу.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, оскільки позов прийнято до розгляду після закінчення строку, протягом якого може бути подано позов.

Посилання скаржника на порушення строку звернення до суду, не заслуговує на увагу, оскільки питанню можливого пропуску строку звернення до суду надавалася оцінка судом першої та апеляційної інстанції, а отже не є належно обґрунтованою підставою касаційного оскарження відповідно ч. 4 ст. 328 КАС України.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не обґрунтував наявність підстав касаційного оскарження передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантоване п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 30 березня 2020 року у справи №806/2347/18, від 03 квітня 2020 року у справі №520/9017/19 та від 06 квітня 2020 року у справі №522/21480/19.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті касаційної скарги Золочівської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.002083 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, третя особа Золочівська міська рада Львівської області про визнання протиправними і скасування приписів, рішення та наказу.

Повернути касаційну скаргу особі, яка її подала.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.В. Желєзний
Я.О. Берназюк Н.В. Коваленко