Справа № 420/3399/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3399/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 (згідно паспорта),

представника відповідачів Кучеренка Г.А. (згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 191761 від 30.03.2020 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 30 березня 2020 року № 191761 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що постановою в.о. начальника Управління Укратрансбезпеки в Одеській області № 191761 від 30.03.2020 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 абз. 3 ст. 60 ЗУ «про автомобільний транспорт» у виді адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. за те, що при перевезенні вантажу у ОСОБА_1 водія транспортного засобу відсутня товарно-транспортна накладна, а в накладній без номеру від 07.02.2020 року не зазначено автомобільного перевізника, замовника, вантажоодержувача, прізвище водія, серія та номер транспортного засобу, тобто відсутнє оформлення обов`язкових документів, визначених статтею 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Позивач вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що належить до скасування. Так, позивач зазначає, що транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу, посвідчення водія у позивача, також, є і було на момент перевірки. Перевезення вантажу здійснювалося не на підставі договорів про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполученні, а для власних потреб, що підтверджується накладною без номеру від 07.02.2020 року, тому для перевезення вантажу не потрібно було мати ТТН.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.06.2020 року.

09.07.2020 року судом приєднано до матеріалів справи відзив Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, з огляду на який відповідач вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що до задоволення не належить. Представник відповідача зазначає, що позивач, він же суб`єкт господарювання, він же водій транспортного засобу гне заперечував, що у даних правовідносинах він є перевізником. За ЄДР суб`єктів господарювання позивач займається вантажними перевезеннями, тобто надає послуги з перевезення вантажів. На вантаж 22 тони яблук, що перевозився позивачем, належної товарно-транспортної документації ФОП ОСОБА_1 перевіряючим не надав.

14.08.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 09.09.2020 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.09.2020 року.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд вислухав позивача, представника відповідачів, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності, та робить наступні висновки.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.10.2019 року, ОСОБА_1 на праві власності належить спеціалізований вантажний сідловий тягач Е марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 30.10.2018 року, ОСОБА_1 на праві власності належить спеціалізований напівпричіп рефрижератор Е марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до акту № 176379 від 08.02.2020 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області виявлено порушення ОСОБА_1 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 11.1 Наказу № 363 від 14.10.1997 року, а саме: в накладній б/н від 07.02.2020 року не зазначено автомобільного перевізника, замовника, вантажоотримувача, прізвище водія, серія та номер транспортного засобу, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч. 1 абз. 3 надання послуг з перевезення вантажу по маршруту смт. Романівці - м. Одеса без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 цього Закону, а саме: товарно-транспортної накладної на вантаж.

В акті перевірки наявні пояснення ОСОБА_1 : «С действиями инспектора не согласен, накладная есть. Пояснения в суде».

13.03.2020 року Управління Укртрансбкезпеки в Одеській області надіслало позивачу запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 30.03.2020 року.

27.03.2020 року позивач надіслав на електронну адресу відповідача Управління Укртрансбезпеки в Одеській області « », яка відповідає електронній адресі, що зазначена представником відповідача у відзиві на адміністративний позов, пояснення, згідно з якими повідомив відповідача про те, що він перевозив власний вантаж, у зв`язку із чим, товарно-транспортна накладна на вантаж не складається, а накладна на товар була надана до перевірки.

Відповідно до постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 191761 від 30.03.2020 року встановлено порушення ОСОБА_1 порушення, зафіксованого в акті від 08.02.2020 року № 176379, за вчинення якого постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення №103).

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом;

замовник транспортних послуг - юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі Правила).

Згідно з розділом 1 Правил, наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні:

Вантаж - всі предмети з моменту прийняття для перевезень до здачі одержувачу вантажу.

Вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни.

Замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 Правил, договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (надалі - Договір) наведений в додатку 1.

Згідно з п. 11.1. розділу 11 Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно з пунктом 1 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №207 25 лютого 2009 року (далі - Перелік), ля водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах: фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; товарно-транспортна накладна; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 Переліку, для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб: накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, у тому числі, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Тобто, законодавець передбачає існування випадків, за яких водій повинен пред`явити товарно-транспортну накладну до перевірки, а за яких документ на вантаж.

Зазначені випадки конкретизовані у пунктах 1 та 2 Переліку, за яких, у випадку здійснення перевезення вантажу на договірних умовах необхідна наявність товарно-транспортної накладної, а у випадку перевезення вантажу для власних потреб, водій повинен надати накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж, а не товарно-транспортну накладну, яка з огляду на наведені вище норми законодавства, складається лише у випадку перевезень за договором про перевезення вантажів.

Суд зазначає, що позивач під час перевірки 08.02.2020 року надав посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області накладну від 07.02.2020 року, яка підтверджує придбання ОСОБА_1 у ОСОБА_2 22 тон яблук в асортименті.

Суд, також, враховує, що 27.03.2020 року позивач надіслав на електронну адресу відповідача пояснення з приводу того, що 08.02.2020 року ним здійснювалося перевезення вантажу для власних потреб.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача з приводу того, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є підприємцем, який здійснює діяльність з вантажних перевезень, оскільки здійснення позивачем такого виду діяльності не виключає його права перевозити вантаж власним транспортним засобом для власних потреб.

Доказів на підтвердження факту перевезення ОСОБА_1 08.02.2020 року 22 тон яблук на договірних засадах для іншого отримувача вантажу, а не для власних потреб відповідачі суду не надали.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови від 30.03.2020 року № 191761.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № ПН 733 від 07.04.2020 року.

З урахуванням вищевикладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 191761 від 30.03.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (адреса: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014).

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (, адреса: пр.-кт. Перемоги, 14, м. Київ, 03135),

Повний текст рішення складений та підписаний судом 08 жовтня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.