Справа № 400/1012/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1012/20
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про зобов`язання належним чином оформити документи, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, в якому просив зобов`язати відповідача належним чином оформити документи, які підтверджують факт виконання позивачем за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року завдань по забезпеченню проведення антитерористичної операції, та надати їх на розгляд Антитерористичного центру при Службі безпеки України для подальшого включення в наказ «Про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областях».

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з квітня 2018 року по квітень 2019 року, згідно наказів голови СБУ України від 05.04.2018 р. та 11.04.2019 р. за №434ос та №464ос перебував в розпорядженні Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях для проходження військової служби на посаді оперуповноваженого 2 відділу ГВ КЗІД СЕБС управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській та старшого співробітника сектору господарського забезпечення ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а відтак його фактично було залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції Об`єднаних Сил (АТО) із здійснення заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Однак листом від 30.10.2018 року за № 78/3/1-15200 ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях відмовило у видачі довідки про його безпосередню участь в антитерористичній операції з посиланням на те, що позивач не брав участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, а тому відсутні правові підстави для надання вказаної довідки.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимогу в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що висновки суду першої інстанції спростовуються тим фактом, що позивач був фактично залучений до безпосередньої участі в антитерористичній операції Об`єднаних Сил (АТО) із здійснення заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації і Донецькій і Луганській областях у зв`язку із перебування з квітня 2018 року по квітень 2019 року в розпорядженні Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях для проходження військової служби за посадою старший співробітник сектору господарського забезпечення ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях внаслідок наказів голови Служби безпеки України від 05.04.2018 року, 11.04.2019 року за №434ос та №464 ос.

Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях у відзиві на апеляційну скаргу посилалось на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач наказом Голови СБУ від 25.12.2015 №1445-ос прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у Службу безпеки України строком на п`ять років з 14.01.2016 р. по 14.01.2021 року.

Наказом Голови СБУ від 05.04.2018 № 434-ос лейтенанта ОСОБА_1 з 05.04.2018 р. до 04.07.2018 р. зараховано у розпорядження начальника Головного управління за пп. «б» п. 48 (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007 (далі - положення).

Наказом Голови СБУ від 11.04.2019 р. № 464-ос апелянта з 11.04.2019 р. до 10.05.2019 р. зараховано у розпорядження начальника Управління СБУ в Миколаївській області за пп. «а» п. 48 (у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Положення.

Відповідно до матеріалів справи, апелянт двічі звертався до відповідача із рапортами щодо надання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції та щодо роз`яснення стосовно отримання посвідчення учасника АТО/ООС.

Відповідач надав відповідь від 30.10.2018 р. № 78/3/1-15200 (а.с. 12), в якій повідомив апелянта проте, що він не брав участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для надання довідок за формою згідно з додатком 1, 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із убезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 10.08.2014 р. (далі - Порядок).

Листом від 30.10.2018 р. № 78/3/1-15200 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для надання йому довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції.

24.04.2018 року наказом начальника УСБУ в Миколаївській області № 56-ос позивач на виконання п. 47 Положення був відряджений до Головного управління.

17.09.2018 року позивач керуючись положеннями ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну таємницю», п. 80 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 393/ДСК, щодо скасування допуску до державної таємниці на прохання громадянина протягом 3 днів з часу звернення, подав рапорт начальнику Головного управління №17/31/25/5996 про скасування наданого йому допуску до державної таємниці.

20.09.2018 наказом начальника Головного управління №468/ДСК позивачу припинений доступ та скасовано допуск до державної таємниці.

Зважаючи на неможливість подальшого перебування позивача на посаді оперуповноваженого за рахунок старшого оперуповноваженого в ОВС 1 сектору 2 відділу головного відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки 3 управління ГУ через скасування останньому, на його вимогу, доступу та допуску до державної таємниці, позивача зараховано у розпорядження начальника Головного управління з 20.09.2018 до 19.11.2018 за пп. «є» п. 48 Положення (наказ т.в.о. начальника ГУ від 20.09.2018 № 574-ос).

15.11.2018 наказом начальника Головного управління № 667-ос позивача призначено співробітником за рахунок посади старшого співробітника сектору господарського забезпечення Головного управління (м. Краматорськ Донецької області), тобто на посаду, проходження військової служби на якій, не пов`язано з державною таємницею.

11.04.2019 наказом Голови СБУ № 464-ос лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з посади співробітника за рахунок старшого співробітника сектору господарського забезпечення Головного управління та зараховано у розпорядження начальника УСБУ в Миколаївській області з 11.04.2019 р. до 10.05.2019 року.

21.04.2019 р. наказом начальника Головного управління № 172-ос позивача виключено зі списків особового складу ГУ з 21.04.2019 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 30.04.2018 р. по 21.04.2019 року позивач проходив військову службу в Головному управлінні та виконував службові обов`язки за посадою. Заходи ЗНБО позивач не здійснював, оскільки не залучався до здійснення заходів ЗНБО, не виконував завдань та не перебував у підпорядкуванні керівництва штабу операції ОС.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності; боротьба з тероризмом - діяльність щодо запобігання, виявлення, припинення, мінімізації наслідків терористичної діяльності; район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція; режим у районі проведення антитерористичної операції - особливий порядок, який може вводитися в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення і передбачати надання суб`єктам боротьби з тероризмом визначених цим Законом спеціальних повноважень, необхідних для звільнення заручників, забезпечення безпеки і здоров`я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Пунктом 4 Порядку №413 від 20.08.2014 р. встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Матеріали справи не містять вказаних наказів.

Враховуючи відсутність інших доказів в підтвердження доводів апелянта в зазначеній частині позовних вимог, а також беручи до уваги те, що виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення АТО, що не свідчить про виконання апелянтом конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні АТО, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення антитерористичної операції саме по собі не свідчить про виконання апелянтом конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції з урахуванням того факту, що під час розгляду справи встановлено лише виконання апелянтом службових обов`язків під час проходження військової служби у районі проведення АТО.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року у справі № 400/1012/20 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.10.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.