Справа № 240/1279/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1279/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

08 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про винання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з наступними вимогами :

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.08.2019 № 159 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, з 29 березня 2019 року пенсію за віком із урахуванням заробітної плати в монголо-російському спільному об`єднанні «Монголросцветмет» (правонаступник спільна монголо-російська компанія з обмеженою відповідальністю «Монголросцветмет»), виходячи із офіційного курсу національної валюти на момент призначення пенсії за віком, та стажу по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах в Монгольській Народній Республіці в період з 01.05.1995 по 29.06.2010 у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 та ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-1V від 09.07.2003.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оформлену листом від 23.08.2019 №159.

- зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - зарахувати позивачу до пільгового стажу період його роботи з 01.10.1995 по 29.06.2010 в Спільному Монголо-Російському об"єднанні "Монголросцветмет"; врахувати при призначенні пенсії заробітну плату, отриману ним за період з 01.10.1995 по 29.06.2010 відповідно до довідок №6-113 від 17.07.2008 та №6-114 від 28.02.2011; призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2. ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30.03.2019.

Не погодившись із прийнятим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зауважив, що позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на умовах, визначених ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки за наданими документами неможливо зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.10.1995 по 29.06.2010, через відсутність підтвердження компетентними органами Монгольської Народної Республіки, а також, оскільки відповідне право впродовж періоду з 01.10.1995 по 29.06.2010 не підтверджено за результатами атестації робочих місць.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), видане Житомирською обласною державною адміністрацією 26.06.2008.

03.05.2019 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років за нормами ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІ1 від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-ХІІ) за період роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон України №1058-IV) (а.с.61).

Листом №159 від 23.08.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років за нормами ст.55 Закону України №796-ХІІ за період роботи, що дають право на призначення пільгової пенсії по Списку №2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 ст.114 Закону України №1058-IV у зв"язку із відсутністю необхідного пільгового страхового стажу.

Зазначено, що період роботи з 01.10.1995 по 04.08.1998 в Монгольській Народній Республіці не зараховано до загального страхового стажу через відсутність підтвердження компетентними органами Монгольської Народної Республіки, а також, оскільки відповідне право впродовж періоду з 01.10.1995 по 29.06.2010 не підтверджено за результатами атестації робочих місць, тому до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії по Списку № 2, даний період зарахувати неможливо.

Надані довідки про заробітну плату за період роботи в Монгольській Народній Республіці не враховані при розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення розміру пенсії, з тих підстав, що положеннями Угоди між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Монгольською Народною Республікою про співробітництво в галузі соціального забезпечення передбачено, що громадянам, які не працювали після переселення, розмір пенсії визначається із середньомісячного заробітку працівника відповідної професії та кваліфікації в Договірній Стороні переселення (в Україні), аналогічній його останній професії та кваліфікації на території Договірної сторони попереднього проживання на час призначення пенсії.

Також зазначено, що підтверджуваний стаж по Списку №2 за наявними документами становить 8 років 4 місяці 11 днів.

Страховий страж, який можна врахувати на момент звернення за призначенням пенсії становить 18 років 7 місяців 7 днів.

Відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення право на призначення пільгової пенсії за віком за нормами ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за періоди роботи, що дають право на призначення пільгової пенсії по Списку №2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 ст.114 Закону №1058-IV позивач не має через відсутність необхідного пільгового стажу по Списку №2 не менше 12 років 6 місяців та страхового стажу не менше 27 років.

Вважаючи відмову відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про існування у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки наявність у позивача достатнього загального страхового та пільгового стажу, визначеного п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доведена позивачем та підтверджена належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

При прийнятті рішення, судом першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, що викладені у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17 та від 10 жовтня 2019 року у справі №234/4585/17.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками Хмельницького окружного адміністративного суду. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з пунктом 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 право на пенсію мають, зокрема: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на пенсію із зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше як на 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали чи постійно працювали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986.

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Чоловікам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України №1058 (60 років), на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Необхідний стаж роботи з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року повинен становити не менше 27 років у чоловіків.

Також судом встановлено, що 06.04.1981 між СРСР і Монгольською народною Республікою підписана Угода про співробітництво у галузі соціального забезпечення, ратифікована 02.12.1981, яка набула чинності з 28.01.1982 (далі - Угода). Ця Угода поширюється на всі види соціального забезпечення громадян, які встановлено або буде встановлено законодавством Договірних Сторін. Під соціальним забезпеченням у галузі пенсійного забезпечення за даною Угодою маються на увазі всі види забезпечення, які надаються громадянам державними органами обох держав у разі призначення пенсії за віком, по інвалідності, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 1 зазначеної Угоди під час здійснення соціального забезпечення застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої проживає громадянин, якщо Угодою не передбачено інше.

Згідно з ст. 4 Угоди при призначенні пенсій зараховується повністю трудовий стаж, в тому числі і стаж, який дає право для призначення пенсій на пільгових умовах та в пільгових розмірах, набутий на території обох Договірних Сторін та підтверджений компетентними органами тієї Договірної Сторони, на території якої був набутий стаж. Розрахунок стажу роботи в кожній із Договірних Сторін здійснюється по законодавству тієї Договірної Сторони, на території якої здійснювалась робота або прирівняна до неї діяльність.

Таким чином, законодавством передбачена можливість зарахування до страхового стажу періоду роботи на території Монголії за умови відповідного документального підтвердження.

У відповідності до ч.2 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 №383, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно зі ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з цим, відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Під час судового розгляду встановлено, що у трудовій книжці позивача наявні записи про період роботи з 01.10.1995 по 04.08.1998 на посаді машиніста екскаватора ЄШ 11/70 на копальні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в спільному об`єднанні «Монголросцветмет», Монгольської народної Республіки та з 05.08.1998 по 29.06.2010 на посаді бригадира машиністів екскаваторів копальні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » СО «Монголросцветмет» МНР. (а.с.90-93). Однак, у встановленому порядку у трудовій книжці позивача відсутні повні дані про умови праці на підприємстві, які є визначальними при віднесені займаних ним посад до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В свою чергу позивач, на підтвердження пільгового стажу, разом із заявою про призначення пенсії надав, зокрема, такі документи: довідку №6/168 від 28.06.2010, видану Компанією з обмеженою відповідальністю «Монголросцветмет» об"єднанням Монголо-Російської компанії з обмеженою відповідальністю «Монголросцветмет» (яка є правонаступником ОСОБА_2 -Російського об`єднання «Монголросцветмет») та довідку від 09.03.2006 №21, видану Спільним Монголо-Російським об`єднанням «Монголросцветмет».

Зі змісту зазначених довідок підтверджено відомості про наявність у позивача трудового стажу для призначення пенсії за період 01.10.1995 по 28.06.2010 на спільному об`єднанні «Монголросцветмет», Монгольської народної Республіки.

Так, відповідно до довідки №6/169 від 28.06.2019, виданої Компанією з обмеженою відповідальністю "Монголросцветмет", встановлено, що позивач працював повний робочий день в період з 01.10.1995 по 28.06.2010 у державній спільній Монголо-Російській компанії з обмеженою відповідальністю «Монголросцветмет», у Монголії (копальня "Заамар") та виконував роботи, що передбачені Списком №2 розділом №1, підрозділу 20101000а, позиція 14388, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи позивача в Монгольській народній Республіці з 01.10.1995 по 29.06.2010 у спільному об`єднанні «Монголросцветмет» підтверджується належними документами, визначеними п.3 Порядку №637.

Згідно з ч.1 Закону України №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового, стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.1 Угоди між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Монгольською Народною Республікою "Про співпрацю в галузі соціального забезпечення" від 28.01.1982 , дана угода стосується всіх видів соціального забезпечення громадян, які встановлені і будуть встановлені законодавством Договірних Сторін. Зокрема, стаття 4 даної Угоди передбачає, що при призначенні пенсії повністю зараховується трудовий стаж, набутий на території обох Договірних Сторін і підтверджений компетентними органами тієї Договірної Сторони, на території якої набутий стаж.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно не виключив під час розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення розміру пенсії довідку №6-113 від 17.07.2008 та №6-114 від 28.02.2011, оскільки період роботи позивача з 01.10.1995 по 29.06.2010 на спільному об`єднанні «Монголросцветмет», Монгольської народної Республіки підтверджено трудовою книжкою та додатково наданими документами.

Підсумовуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність підстав для врахуванням органом Пенсійного фонду України при призначення пенсії позивача, заробітної плати отриманої в монголо-російському спільному об`єднанні «Монголросцветмет» за період з 01.05.1995 по 29.06.2010.

І, як наслідок, обгрунтованим є рішення суду першої інстанції в частині захисту порушених прав позивача шляхом зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 01.10.1995 по 29.06.2010 на монголо-російському спільному об`єднанні « Монголросцветмет », врахування при призначенні пенсії заробітну плату, отриману за вказаний період відповідно до довідок №6-113 від 17.07.2008 та №6-114 від 28.02.2011, виданих компанією з обмеженою відповідальністю "Монголросцветмет" та призначення з 30.03.2019 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2. ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що дії відповідача у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.