Справа № 826/13787/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Земляної Г.В.,

за участю секретаря: Зуєнка Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ), в якому просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснити заходи передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, якою затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 загальною сумою (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01 квітня 2018 року, починаючи з 01 квітня 2018 року з урахуванням виплаченого.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в квітні місяці позивачеві було проведено перерахунок пенсії, однак, при проведенні перерахунку пенсії відповідачем протиправно не було враховано додаткові види грошового забезпечення, а саме: премію, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби. Також, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо виплати лише 50% суми підвищення пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) провести з 05.03.2019 року виплату вже перерахованої пенсії ОСОБА_1 (враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років) загальною сумою, з урахуванням виплаченого.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2019 року та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного частиною другою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві витребувати від Державної служби України з надзвичайних ситуацій довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав ОСОБА_1 перед звільненням зі служби, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям, надбавку за особливості проходження служби, премії станом на 01 квітня 2018 року, на підставі якої провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати пенсії загальною сумою починаючи з 01 квітня 2018 року з урахуванням виплаченого;

- відшкодувати судові витрати в розмірі 1409 грн. 60 коп. (одна тисяча чотириста дев`ять грн. 00 коп.) за рахунок Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не може бути законним у разі застосування правових норм, які на момент виникнення спірних правовідносин втратили юридичну силу (є нечинними); перерахунок пенсії в 2018 році відбувся на підставі підзаконних правових норм, які не відповідають Конституції України, Закону № 2262-ХІІ, Закону № 2011- XII, що підтверджено судовим рішенням (справа №826/3858/18); обмеження (зменшення) складу грошового забезпечення відповідної посади, з якої обчислюється пенсійне забезпечення, приводить до порушення конституційних норм визначених ст. 22 (звуження та обсягу належних прав), при цьому умови і норми в межах одного Закону для однієї категорії громадян, але для різних осіб (різних силових відомств), не однакові (ст. 24) та мають ознаки дискримінації; при вирішенні даного публічно-правового спору визначальним є висновок Конституційного Суду України (Рішення КСУ від 13.05.2015 року № рп-4/2015), який констатував, що "положення Закону (2262-ХІІ) вказують на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63 Закону № 2262-XII, яка судом першої інстанції залишився поза увагою; перерахунок пенсії осіб, які мають на неї право за Законом № 2262-ХІІ, здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України згідно Постанови № 45 на підставі довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи, які надаються уповноваженими підрозділами, лише на запит (вимогу) самих ГУ ПФУ, які і мають також повноваження щодо визначення та перевірки їх змісту.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером військовослужбовцем, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб, відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 № 103, позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2018 року виходячи з наступних складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 9 570, 00 грн., оклад за військове звання - 1 480, 00 грн., процентна надбавка за вислугу років (50%) - 5 525, 00 грн. З 01.01.2018 року щомісячно виплачується 50% від підвищення: 1888, 29 грн.

02.07.2018 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві із заявою, в якій просив витребувати від уповноваженого підрозділу ДСНС України довідку про розмір грошового забезпечення посади, з якої позивача було звільнено зі служби, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на 01.04.2018 року та провести перерахунок його пенсії, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені частиною 2 статті 9 вказаного Закону.

Листом від 19.07.2018 року №42317/02/Т-3454/1 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що перерахунок його пенсії проведено відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу, як визначено вказаною постановою. Виплата підвищеної пенсії проводиться поетапно згідно з приписами постанови КМУ №103.

Вважаючи дії відповідача щодо неврахування додаткових видів грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії та виплату перерахованої пенсії у неповному обсязі протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи документи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 3 пункту 10 розділу І Закону № 1774-VIII частина четверта статті 63 Закону № 2262-XII викладена у новій редакції, відповідно до якої усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, Верховна Рада України делегувала Кабінету Міністрів України право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсій військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з повноваженнями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Зазначені положення Закону № 1774-VIII набрали чинності з 1 січня 2017 року та рішенням Конституційного Суду України такими, що суперечать Конституції України (є неконституційними), не визнавались.

Колегія суддів зазначає, що у пункті 2.1 Рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

У пункті 2.2 цього ж Рішення Конституційний Суд України вказав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

У Рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України звернув увагу на те, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.

Отже, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень пункту 1 Постанови № 103 перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), здійснюється із урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Питання щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, урегульовані Порядком № 45.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ.

ПФУ та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок (пункт 9 Порядку № 45).

Водночас права самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку, ПФУ та його головні управління не мають.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу здійснено перерахунок пенсії у квітні 2018 року з 01 січня 2018 року на підставі довідки, виданої Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Встановлений Кабінетом Міністрів України порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, був обов`язковим для виконання органами державної влади, зокрема - відповідачем у справі.

Проведений Головним управлінням пенсійного фонду України в місті Києві на підставі довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій перерахунок пенсії позивачу привів до збільшення розміру його пенсії.

05 березня 2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45.

Проте скасування в судовому порядку вказаних вище пунктів Постанови № 103 (після проведення в квітні 2018 року перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року) не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві відповідали вимогам чинного на час їх вчинення законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За практикою ЄСПЛ дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (див. рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява № 36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі «Ван Раалте проти Нідерландів») (пункти 48 - 49 рішення від 07 листопада 2013 року у справі «Пічкур проти України», заява № 10441/06).

Аналогічний підхід у своїх рішеннях застосовує й Конституційний Суд України, вказуючи на те, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У противному разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (абзац сьомий пункту 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 5207-VI прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Таке поводження за змістом пункту 2 частини першої статті 1 цього ж Закону може полягати, в тому числі, в обмеженні у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі.

Як убачається зі змісту пункту 1 Постанови № 103 (у редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивачу), цим нормативно-правовим актом було прийнято рішення про перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським). При цьому такий перерахунок було проведено відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII особам, які станом на 28 лютого 2018 року перебували на пенсійному обліку в органах ПФУ та отримували пенсію, призначену відповідно до цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 240/6263/18.

Водночас в апеляційній скарзі позивач посилається на інший порядок обчислення пенсій особам, які були звільнені з військової служби після 01 березня 2018 року. При цьому заробіток для первинного обчислення пенсії таким особам визначається відповідно до статті 43 Закону № 2262-XII, а не статті 63 цього Закону.

Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин чинним законодавством були по-різному визначені вимоги для первинного обчислення пенсії особам, які мають право на її отримання відповідно до Закону № 2262-XII, та вимоги щодо перерахунку раніше призначених пенсій за цим Законом, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо первинного обчислення розміру пенсії та перерахунку раніше призначеної пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії, загальною сумою починаючи з 01.01.2018 року не підлягають задоволенню, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести з 05.03.2019 року виплату вже перерахованої пенсії ОСОБА_1 (враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років) загальною сумою, з урахуванням виплаченого.

Колегія суддів зазначає, що такий підхід до застосування вказаних правових норм не є дискримінаційним та не порушує принцип рівності перед законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Земляна Г.В.

Повний текст постанови виготовлено - 06 жовтня 2020 року.