Справа № 310/4232/20
Суддя: Морока С. М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4232/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Морока С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Куриліна В.О.,

представника відповідача Артюхіної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в режимі відеоконференції адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.06.2020 року №301-ок/0064 По/08/01/-19,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Бердянського міськрайсуду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.06.2020 року №301-ок/0064 По/08/01/-19.

Позивач вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 № 724/716/16-а (К/9901/12750/18), саме Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є належним відповідачем у даній справі.

Так, головним спеціалістом у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем (в подальшому за текстом - головний спеціаліст) було складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 11 червня 2020 року № 301-ок/0064 По/08/01 /-19, згідно якої позивача, ОСОБА_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

У цій постанові головний спеціаліст зазначив, що позивач, порушила вимоги п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, а також статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «використовує земельну ділянку кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га., комунальної форми власності за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України відповідальність за яке передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.».

Наказ про проведення перевірки для ознайомлення (або копія такого наказу) та акт обстеження земельної ділянки, так як і уніфікована форма акту перевірки Позивачу взагалі не надані.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 11 червня 2020 року № 301-ок/0064 По/08/01/-19 винесена не державним інспектором, а головним спеціалістом у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем.

За цих обставин, оскільки КУпАП наділено повноваженнями з розгляду справ та накладення стягнень конкретний орган та конкретний перелік посад, накладення стягнення посадовою особою органу, що не відповідає положенням ст. 242-1 КУпАП, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Перевірка проведена в період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

17 березня 2020 року був прийнятий та набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)».

Підпунктом 4 п. 2 розділу II «Перехідні положення» зазначеного Закону встановлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19) забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» на території Запорізької області дію карантину було продовжено з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р.

Як вбачається з наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.05.2020 № 301-ДК перевірка земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0155 здійснена на виконання плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель на II квартал 2020 року, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 02.04.2020 № 56.

Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.02.2013 № 132 (далі за текстом - Порядок) визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок.

Пунктом 1.5. Порядку зазначено, що він поширюється на суб`єктів господарювання, господарська діяльність яких пов`язана з використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, в частині дотримання ними вимог земельного законодавства, встановленого законодавством порядку використання та охорони земель, а також на інспекційні органи в частині дотримання ними визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та цим Порядком процедур здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю).

В цьому Порядку передбачене тільки один вид перевірки: перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Інших нормативно-правових актів, які б визначали порядок планувань та здійснення перевірок, у тому числі перевірок за об`єктом - земельною ділянкою - взагалі не існує.

Жодний контролюючий орган не здійснює планування перевірок за об`єктом (документами, грошовими активами та т.п.). Такий вид перевірки «за об`єктом» не передбачений чинним законодавством України в жодній сфері контролю.

Позивач, ОСОБА_1 , є фізичною особою - підприємцем, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчинений запис від 13.12.2016 № 2 021722.

Згідно наданих роз`ясненнях Міністерством юстиції України від 14.01.2014 «Статус фізичної особи - підприємця: проблеми застосування законодавства» статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, юридичний статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає і ніяким чином не обмежує будь-які правомочності особи, які випливають з її цивільної право-, та дієздатності.

Водночас, згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Саме у господарських відносинах фізичні особи - підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 51 Цивільного кодексу України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно - правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Пунктом 2 частини 2 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 - є суб`єктом господарської діяльності, на якого поширюється дія Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, та дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а відповідно і поширюється дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)».

Відповідно, планова перевірка земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0155 проведена з порушенням Порядку та здійснена в порушення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)».

Перевірка здійснена з порушенням норм процесуального права.

Перевірка була проведена одноособово, без направлень та пред`явлення посвідчень, без запису у відповідному журналі, тобто з повним порушенням як ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та розділу IV Порядку.

Доказом того, є акт обстеження земельної ділянки від 03.06.2020 № 301- ДК/128/АО/10/01/-20, з якого вбачається, що земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0155 обстежував державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспарян С.Л.

Перевірка здійснювалась одноособово, без присутності Позивача або його представника, або свідків.

Таким чином, вважаю, що перевірка проведена з порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Щодо відсутності належних та допустимих доказів здійснення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи € обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, Відповідачем безпідставно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності та без наявності будь-яких доказів, які б свідчили про використання земельної ділянки саме Позивачем.

Позивача ОСОБА_1 було викликано головним спеціалістом ОСОБА_2 до Берестівської сільської ради. Головним спеціалістом запропоновано поставити підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, про суть документу Позивачу не було повідомлено, а ні про суть адміністративного правопорушення, не отримані пояснення, а також не роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП.

Про те, що Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне використання земельної ділянки останній стало відомо тоді, коли вона отримала поштове відправлення від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в яке було вкладений супровідний лист та деякі матеріали адміністративної справи. При цьому ані уніфікованого акту перевірки, ані акту обстеження земельної ділянки направлено не було.

В пояснення відсутності складу правопорушення Позивач зазначає наступне.

На підставі розпорядження Бердянської районної державної адміністрації від 25.07.2011 № 591 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Берестівської сільської ради Позивачем розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 45,1 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (землі резервного фонду, контур № 133 , землі колишнього КСП «Батьківщина»), яка розташована на території Берестівської сільської ради, за межами населеного пункту.

Проект отримав необхідні погодження та висновки, однак з безпідставних причин не був погоджений розпорядником земель. З того моменту, Позивач навіть не цікавився обставинами, пов`язаними з оформленням чи використанням землі.

При цьому, Позивачка не використовує зазначену земельну ділянку взагалі.

Також, з матеріалів адміністративної справи не встановлено, на підставі яких доказів головний спеціаліст дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 використовує земельну ділянку.

Таким чином, Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту використання земельної ділянки Позивачем.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відзив на адміністративний позов.

Відповідно до вимог, викладених в статті 162 КАС України, Головне управління зазначає, що не визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, виходячи з нижченаведеного.

По-перше, щодо посилання позивача на ту обставину, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 11 червня 2020 року № 301-ок/0064По/08/01/-19 винесена не державним інспектором, а головним спеціалістом, Головне управління повідомляє наступне.

Так, згідно пункту 9 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року № 308 ( в редакції наказу Держгеокадастру від 20 лютого 2020 року № 53) головні спеціалісти, які безпосередньо здійснюють державний нагляд (контроль), є одночасно державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, на відповідній території.

В силу пункту 5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі по тексту - Положення), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 головні та провідні спеціалісти, які безпосередньо здійснюють державний нагляд (контроль), є одночасно державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 09.10.2018 № 679 «Про переведення ОСОБА_2 » переведено ОСОБА_2 10 жовтня 2018 року на рівнозначну посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Беручи до уваги вищезазначене, варто дійти беззаперечного висновку про те, згідно наказу від 09.10.2018 № 679 посада головного спеціаліста ОСОБА_2 пов`язана із безпосереднім здійсненням державного контролю, а отже, вказана посадова особа є одночасно державним інспектором.

По-друге, щодо посилання позивача на ту обставину, що перевірка проведена в період встановлення карантину або обмежуваних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), Головне управління звертає увагу на наступне.

Так, згідно підпункту четвертого пункту другого розділу II Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної (COVID-19) забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Ключовою обставиною є та, що законодавець заборонив проводити заходи державного нагляду (контролю) саме у сфері господарської діяльності.

В цьому контексті варто зосередити увагу, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Проте даний закон в жодному випадку не застосовується до спірних правовідносин, з огляду відмінність у об`єктах перевірки.

Так, правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі по тексту - Закон).

Відповідно до статті 4 цього Закону, об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Отже, зазначений Закон у сфері державного контролю за використанням та охороною земель має статус спеціального по відношенню до інших загальних нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) ) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із статтею 2 цього ж Закону, дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Тобто, об`єкти державного нагляду (контролю), визначені даними законами України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є різними.

Відповідно до статті 9 Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Виходячи з вищенаведених підстав та обставин до спірних правовідносин, які розглядаються у даній судовій справі необхідно застосовувати норми матеріального права, викладені у Законі України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який має статус спеціального по відношенню до інших нормативно-правових актів.

Здійснюючи перевірку дотримання вимог земельного законодавства, Головне управління не перевіряло господарську діяльність ОСОБА_1 .

По-третє, недоцільним є посилання позивача також на ту обставину, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, та відповідно по цій причині, під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства на позивача повинен поширюватися Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)».

Головне управління ще раз звертає увагу суду, що жодна господарська діяльність ОСОБА_1 не була об`єктом перевірки та апріорі бути не могла з огляду на наступні обставини.

Так, згідно пункту першого наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.05.2020 № 301-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» передбачено здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, як об`єкта перевірки, з кадастровим номером :02:003:0155.

З вищезазначеного наказу чітко вбачається, що мова йде виключно про земельну ділянку, як об`єкт перевірки, а не про суб`єкт господарювання.

Статтею 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Статтею 10 Закону, серед іншого, передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Крім того, окрему увагу слід звернути на матеріали перевірки, а саме протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення.

Дані документи свідчать про те, що до адміністративної відповідальності було притягнено саме фізичну особу ОСОБА_1 , а не суб`єкт господарювання.

Названа обставина додатково свідчить, що до спірних правовідносин апріорі не може бути застосовано Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19)».

Все вищезазначене також спростовує доводи позову в частині порушення порядку проведення перевірки дотримання, оскільки правова позиція позивача побудована виключно на необхідності дотримання Головним управлінням приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

По-четверте, позивач посилається на ту обставину, що перевірка здійснювалася одноособово, без присутності позивача або його представника, або свідків. З даного приводу доцільно навести зазначити наступне.

Чинне законодавство України не встановлює обов`язку державного інспектора повідомляти будь-яких осіб про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а також залучати до проведення вищеназваної перевірки особу правопорушника, свідків.

По-п`яте, Головне управління не погоджується із доводами позовної заяви про те, що відсутні належні та допустимі докази здійснення адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Так, як вже було зазначено вище, 29.05.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було видано наказ № 301-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності».

На підставі зазначеного наказу державним інспектором було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавств щодо об`єкту - земельної ділянки від 03.06.2020 № 301-ДК/197/АП09/01/-20.

Зміст зазначеного акту коротко зводився до наступного, цитую: «У результаті перевірки встановлено, що відповідно до витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.04.2020 за № НВ-020, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га, яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, комунальної форми власності в особі Бересівської сільської об`єднаної територіальної громади, категорія - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - (17.00), землі резервного фонду (землі, створені органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування у процесу приватизації сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій), вид угідь - пасовища.

Виїздом на місце було здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га, яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

За результатами візуального обстеження встановлено, що земельна ділянка площею 40,9725 га кадастровий номер :02:003:0155, яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області засіяна озимою пшеницею.

Листом Берестівська сільська рада Бердянського району Запорізької області від 28.05.2020 за № 01-73-471 повідомила, що земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області користується громадянка України ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га обробляється та засіяна озимою пшеницею громадянкою ОСОБА_1 , земельна ділянка використовується за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки громадянкою ОСОБА_1 ».

В процесі проведення перевірки державним інспектором також було зроблено відповідний фотоматеріал земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З огляду на викладене, державний інспектор дійшов вірного висновку про самовільне зайняття земельної ділянки громадянкою ОСОБА_1 з посиланням на відповідні докази - а саме лист Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 28.05.2020 за № 01-73-471 та норми матеріального права.

В силу частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення № 301-ДК/0056П/07/01/-20, відповідно до змісту якого встановлено, що 03.06.2020 громадянка ОСОБА_1 самовільно займає земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0155 комунальної форми власності, із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, площею 40,9725.

У протоколі зазначається також про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснено її права згідно зі статтею 268 КУпАП.

Також у вказаному протоколі зазначено про те, що цитую: «особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 00 хв. 11 червня 2020 року у приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Наголошуємо на тому, що ОСОБА_1 була присутня під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 03.06.2020 року, ознайомилася із його змістом, не внесла до протоколу жодних пояснень чи зауважень.

Таким чином, наявність адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: листом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від за № 01-73-471, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 03.06.2020 № 301- ДК/197/АП/09/01/-20, актом обстеження земельної ділянки від 03.06.2020 № 301-ДК/128/АО/10/01/-20, фотознімком земельної ділянки, протоколом про адміністративне правопорушення від 03.06.2020 № 301-ДК/0056П/07/01/-20, витягом із Державного земельного кадастру від 22.04.2020 НВ- 020, приписом про усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного (нагляду) контролю щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель від 11.06.2020 № 301- ДКУ/0061 Пр/03/01/-20.

В контексті вищезазначених доказів, варто звернути увагу на пункт 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Аналіз вищезазначеного пункту дає змогу дійти висновку про те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення (зокрема самовільного зайняття земельної ділянки) є акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; - протокол про адміністративне правопорушення; - припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); - акт обстеження земельної ділянки. Саме зазначені документи в сукупності можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

В подальшому, державним інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.06.2020 № 301ДК/0064По/08/01/20, відповідно до змісту якої визнано громадянку ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КУпАП.

Отже, беручи до уваги все вищевикладене, дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в повній мірі узгоджуються з частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позові, при цьому ОСОБА_1 стверджувала, що на підставі розпорядження Бердянської районної державної адміністрації від 25.07.2011 № 591 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Берестівської сільської ради на її замовлення був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 45,1 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (землі резервного фонду, контур № 133 , землі колишнього КСП «Батьківщина»), яка розташована на території Берестівської сільської ради, за межами населеного пункту.

Проект отримав необхідні погодження та висновки, однак не був погоджений розпорядником земель. З того моменту, вона не використовувала зазначену земельну ділянку. Хто обробляв цю земельну ділянку за минули роки та у 2020 році їй не відомо. Вона та її родина цього не робили.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні також пояснила, що 03.06.20 року її разом іншими мешканцями Берестівської сільської ради було викликано головним спеціалістом ОСОБА_2 до Берестівської сільської ради, де їй показали документи, зміст яких вона не зрозуміла, вважала, що це продовження дій по оформленню відводу земельної ділянки. Про вчинення нею адміністративного правопорушення мови не велося, а про суть адміністративного протоколу вона довідалась тільки після отримання постанови про притягання її до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала з мотивів. Зазначених у відзиві не позовну заяву.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Суд вважає встановленим, що висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вчиненого при обставинах, зазначених у постанові про накладення адміністративного стягнення від 11 червня 2020 року № 301-ок/0064 По/08/01 /-19, згідно якої позивача, ОСОБА_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., головним спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_2 зроблено без достатніх та належних доказів.

Акт обстеження земельної ділянки від 03.06.2020 року за №301-ДК/128/20/10/01-20, складений за наслідками виїзду розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га, на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, свідчить тільки про те, що зазначена земельна ділянка засіяна озимою пшеницею (а.с.75-77).

Лист Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 28.05.2020 за № 01-73-471 про те, що земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області користується громадянка України ОСОБА_1 належним та безспірним доказом зазначеного факту, на переконання суду, не є.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка землевпорядник Берестівської сільської ради Бердяського району ОСОБА_3 суду повідомила, що відомості про те, що саме ОСОБА_1 користується земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району, в листі від 28.05.20 року вовна зазначила лише на підставі того, що декілька років тому ОСОБА_1 на зазначену ділянку готувала документи на відведення, але достовірний відомостей що саме ОСОБА_1 цю ділянку обробляла, засівала та збирала врожай. свідок не має.

Інших доказів того, що саме ОСОБА_1 користувалась земельною ділянкою з кадастровим номером :02:003:0155 загальною площею 40,9725 га, яка розташована на території Берестівської сільської ради Бердянського району, представником відповідача суду не надано.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За приписами ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

Таким чином, дії головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_2 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача були вчинені без дотримання вимог ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак є протиправними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення від 11 червня 2020 року № 301-ок/0064 По/08/01 /-19, згідно якої позивача, ОСОБА_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, протиправною і про її скасування підлягають задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,-

У х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.06.2020 року №301-ок/0064 По/08/01/-19, складеною головним спеціалістом у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05.10.2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного

суду Запорізької області С. М. Морока