Справа № 420/6146/18
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6146/18
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ), у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУПФУ щодо: неврахування при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу; щомісячної додаткової грошової винагороди; зменшення основного розміру пенсії з 80% на 70% грошового забезпечення; визначення в перерахунку пенсії від 12 квітня 2018 року, при зазначених підсумку пенсії (з надбавками) в розмірі 13899,35 грн. та попередньої суми пенсії в розмірі 8340,38 грн., суми підвищення в зв`язку з даним перерахунком пенсії в розмірі 5389,62 грн.; обмеження максимального розміру пенсії сумою в 13730 грн.; виплати пенсії з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії;

- зобов`язати ГУПФУ провести перерахунок його пенсії з 01 січня 2018 року виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8740,00 грн.; окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 5110,00 грн.; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу; щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії без обмеження її максимального розміру.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року позов задоволено частково:

- суд визнав протиправним дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80% до 70% від відповідних сум грошовою забезпечення під час перерахунку з 01 січня 2018 року;

- зобов`язав відповідача здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум;

- визнав протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії у 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії;

- зобов`язав відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 січня 2018 року, з врахуванням раніше виплачених сум;

- визнав протиправними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії сумою в 13730 грн. при перерахунку з 01 січня 2018 року;

- зобов`язав відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8740,00 грн.; окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 5110,00 грн.; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу, з 05 березня 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ГУПФУ подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, ветераном війни інвалідом війни (3 групи) відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2014 року.

Позивачу призначено пенсію за вислугою років (36 років) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Основний розмір пенсії позивача 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до перерахунку пенсії від 09 жовтня 2017 року пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01 жовтня 2017 року. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення. До сум грошового забезпечення включені: посадовий оклад 1790 грн., оклад за військове звання 135,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 770,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 5159,77 грн.: робота з таємними виробами, носіями, документам 20%, надбавка за особливо важливі завдання 95%, премія 90%. Підвищення до пенсі: збільшення основного розміру пенсії (25%) 1374,59 грн., інвалід війни при виконанні обов`язків в/с 435,60 грн..

Всього до виплати призначено 7678,15 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії від 01 грудня 2017 року пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01 жовтня 2017 року. Основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення. До сум грошового забезпечення включені: посадовий оклад 1790 грн., оклад за військове звання 135,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 770,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 5159,77 грн.: робота з таємними виробами, носіями, документам 20%, надбавка за особливо важливі завдання 95%, премія 90%. Підвищення до пенсі: збільшення основного розміру пенсії (25%) 1570,96 грн., інвалід війни при виконанні обов`язків в/с 435,60 грн..

Всього до виплати призначено 8340,38 грн.

У зв`язку із перерахунком пенсії 01 січня 2018 року, основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення, до сум грошового забезпечення включені: посадовий оклад 8740 грн., оклад за військовим званням 1480,00 грн., надбавка за вислугу років 50% 5110,00 грн. (всього 15330,00 грн.). Підвищення до пенсі: збільшення основного розміру пенсії (25%) 2682,75 грн., інвалід війни при виконанні обов`язків в/с 435,60 грн., 50,00 грн.

Крім того зазначено, що згідно постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 року підвищення складає 5389,62 грн., з них виплачується:

з 01 січня 2018 по 31 грудня 2018 р. щомісячно 50% від підвищення: 2694,81 грн.;

з 01 січня 2019 по 31 грудня 2019 р. щомісячно 75% від підвищення: 4042,22 грн.;

з 01 січня 2020 щомісячно 100% від підвищення: 5389,62 грн.

Всього до виплати призначено 11035,19 грн. з урахуванням максимального розміру пенсії (відповідно до перерахунку пенсії від 12 квітня 2018 року).

Не погоджуючись із зазначеним розрахунком позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, зокрема, в частині вимог щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 80 відсотків на 70 відсотків грошового забезпечення, суд першої інстанції посилався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №240/5401/18, викладену в постанові від 16 жовтня 2019 року, відповідно до якої при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Задовольняючи позовні вимоги щодо нарахування та виплати пенсії у розмірі 100 % підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата сум пенсії у повному обсязі є втручанням у право позивача на мирне володіння майном. Крім того судом зазначено, що встановлення обмеження щодо максимального розміру пенсі позивача є протиправним. Також, суд першої інстанції вважав за належне зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з урахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України в частині з огляду на таке.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 80 % грошового забезпечення призначена з підстав, на умовах та у розмірі, встановлених статтями 12, 13 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом).

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до положень статті 63 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року (далі Закон №3668), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України №1166-VII, який набрав чинності з 01 травня 2014 року, до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ внесено зміни та відповідно цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Вказаними законами не змінені положення ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, якою встановлені підстави та порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям, у зв`язку з чим доводи позивача є обґрунтованими.

Верховний Суд в постанові від 04 лютого 2019 року по справі № 240/5401/18 зазначив обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ;

б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;

в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ № 103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

Частиною 3 ст. 291 КАС України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Правові висновки Верховного Суду в постанові від 04 лютого 2019 року по зразковій справі № 240/5401/18 полягають у наступному.

Статтею 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до ст.63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VI та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до ст.63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Велика Палата Верховного Суду, залишаючи без змін постанову від 04 лютого 2019 року Верховного Суду по зразковій справі № 240/5401/18, в постанові від 16 жовтня 2019 року зазначила, що погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та підтримує висновок про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Таким чином позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 80 % до 70 % грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 86 % грошового забезпечення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно задоволення вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 100 % підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (в редакції постанови №103) перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами.

Пунктом 1 постанови №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року N704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова №704).

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року ( пункт 2 постанови № 103).

У разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій ( пункт 4 постанови № 103).

З наведеного слідує, що військовослужбовцям та деяким іншим особам перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься поетапно починаючи з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Органи Пенсійного фонду здійснюватимуть перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які будуть видані відповідними міністерствами та відомствами.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що збільшення грошового забезпечення військовослужбовців є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього військовослужбовця на підставі постанови №704, тому право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01 січня 2018 року, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом №2262-ХІІ, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови №103 було передбачено Законом № 2262-ХІІ, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Дана правова позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18, згідно з якою право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі "Кечко проти України" (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав «законні сподівання» отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, отже, обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені Постановою №103, не можуть бути застосовані.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача в частині обмеження позивачу максимального розміру пенсії сумою в 13370 грн. при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з огляду на наступне.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI у 2011 році ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено у наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність». Аналогічні зміни були внесені до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.2 розд.ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналізуючи викладене суд доходить висновку, що вказані норми запроваджують обмеження, щодо розміру призначених після 1 жовтня 2011 року та перерахованих пенсій, зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, у п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Згідно із п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 №7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно із п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 №7-рп/2016, зокрема, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосуванню не підлягає.

При цьому, після прийняття Конституційним Судом України зазначеного вище рішення від 20 грудня 2016 року, зміни до першого речення ч.7 ст.43 Закону аналогічного змісту новими законами не вносились.

Аналіз наведеного дає підстав для висновку, що починаючи з 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 14 травня 2019 року по справі №591/2109/17 та від 09.09.2019 року по справі №463/925/17.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 року по справі №295/2039/17.

У той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо проведення перерахунку та виплату пенсії позивачу з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8740,00 грн.; окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 5110,00 грн.; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у рішенні від 13 березня 2019 року по зразковій справі №240/6263/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/1/19) за позовом до ГУ ПФУ в Житомирській області, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії, предметом цього спору є правильність перерахунку пенсії відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій Житомирського обласного військового комісаріату щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в рамках цієї адміністративної справи.

Велика Палата Верховного Суду, залишаючи без змін постановою від 19 лютого 2020 року рішення Верховного Суду по зразковій справі № 240/6263/18 від 13 березня 2019 року вищезазначений правовий висновок Верховного Суду вважала правомірним та також зазначила, що відповідно до положень пункту 1 Постанови № 103 перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), здійснюється із урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Крім того, стосовно застосування основних видів грошового забезпечення при перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи (а.с.17) вбачається, що при перерахунку пенсії 01 січня 2018 року основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення, до сум грошового забезпечення при перерахунку були включені: посадовий оклад 8740 грн., оклад за військовим званням 1480,00 грн., надбавка за вислугу років 50% 5110,00 грн. (всього 15330,00 грн.), тобто враховані всі види грошового забезпечення відповідно до положень пункту 1 Постанови № 103.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу, задоволені судом першої інстанції помилково, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та відповідно про наявність підстав для скасування судового рішення згідно п.1 ч.1 ст.317 КАС України у вказані частині.

В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому у вказаній частині суд апеляційної інстанції залишає його без змін.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8740,00 грн.; окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 5110,00 грн.; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу, з 05 березня 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення у вказаній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8740,00 грн.; окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн.; процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 5110,00 грн.; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 95% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії в розмірі 90% від посадового окладу, з 05 березня 2019 року.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.