Справа № 420/10095/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Мічуріна про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 8022,63 грн.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 161 цього КАС України, у зв`язку із чим позов підлягає залишенню без руху.

Так, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, в порушення зазначеної норми, до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору.

Натомість у позовній заяві ГУ ПФУ в Одеській області просить суд звільнити його від сплати судового збору, зважаючи на відсутність коштів, призначених на цю мету, не надаючи будь-яких доказів в обґрунтування цього.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказана норма Закону №3674 кореспондується зі ст.133 КАС України, зокрема, ч.1 даної статті передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки статтею 8 Закону № 3674 передбачено можливість такого відстрочення виключно для фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 24 вересня 2018 р. по справі № 815/2645/18, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору, у зв`язку із чим останнє задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень позову майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу слід усунути виявлені судом недоліки шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 2102 грн (8022,63 грн х 1,5 відсотка < 2102 грн).

Крім того, до позову не додано доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення його копії із додатками позивачу, чим не дотримано вимоги ч. 2 ст. 161 КАС України.

Так, додана до позову квитанція від 07.05.2020 (поштове відправлення 080) не є доказом направлення відповідачу даного адміністративного позову, який підписаний 29.09.2020.

Отже позивачу належить надати до суду докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії адміністративного із додатками відповідачу, що може бути підтверджено відповідним розрахунковим документом та доданим до нього описом вкладення.

Згідно з ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у звільненні від сплати судового збору.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Мічуріна про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк