Справа № 120/1423/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 вересня 2020 р. Справа № 120/1423/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивачка) з адміністративним позовом до Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки зазначає, що в березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася із клопотанням до Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області про надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,25 га, комунальної власності, яка розташована в межах села Дашківці, Літинського району Вінницької області.

Листом Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області № 79 від 20.03.2020 року за підписом сільського голови повідомлено, що виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради клопотання позивачки розглянуто і встановлено, що вказана земельна ділянка згідно з рішенням сесії Дашковецької сільської ради була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, учасникам бойових дій (АТО).

Позивачка вважає, що не прийняття відповідачем відповідного рішення за результатами розгляду її клопотання підтверджує бездіяльність відповідача, а тому звернулась до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з додатками до нього, а також усі наявні у відповідача документи, пов`язані з розглядом цього клопотання. Також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк на адресу суду від відповідача надійшли засвідченні копії клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою від 15.03.2020 та рішення Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області №1393 від 13.04.2019.

Суд констатує, що на дату прийняття рішення в справі відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до пункту 3 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731 - IX пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно з п. 1 розділу II " Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 18.06.2020 №731 - IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Зазначений Закон набрав чинності 17.07.2020 року.

Разом з тим, відповідно до п. 2 розділу II " Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 18.06.2020 №731 - IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Суд констатує, що станом на дату прийняття рішення в даній справі зазначений 20-денний строк, протягом якого учасники справи мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 540-IX від 30 березня 2020, закінчився.

В той же час, будь яких заяв від відповідача щодо поновлення процесуальних строків на адресу суду не надходило.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість розгляду та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку письмового провадження.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

15.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до Дашковецької сільської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована в межах села Дашківці Літинського району Вінницької області. Для ідентифікації місця розташування земельної ділянки зазначено сусідню земельну ділянку кадастровий номер :06:001:0700.

За результатами розгляду вказаного клопотання, листом Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області № 79 від 20.03.2020 року за підписом сільського голови повідомлено, що виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради клопотання позивачки розглянуто і встановлено, що дана земельна ділянка з частковим кадастровим номером :02:000, орієнтовною площею 5,0000 га, яка знаходиться в межах с. Дашківці згідно з рішенням сесії Дашковецької сільської ради була виділена для надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд учасникам бойових дій (АТО), в яких є відповідні підтверджуючі документи. Вищезазначений масив орієнтовною площею 5,0000 га був розподілений між громадянами, які подали заяви та пакет відповідних документів. Технічні документації, які посвідчують право власності на дані земельні ділянки знаходяться на стадії розроблення. На отримання земельних ділянок на території Дашковецької сільської ради утворена черга, в якій на даний час перебуває 127 громадян України. Вільні земельні ділянки на даний час на території Дашковецької сільської ради відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання та прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, позивачка звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 121 ЗК України, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Із положень статті 118 ЗК України випливає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів.

Положеннями статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Із аналізу наведених норм видно, що саме на пленарних засіданнях органа місцевого самоврядування розглядуються питання щодо земельних відносин та приймається відповідне рішення.

Проте, як зазначалось вище, за наслідком розгляду звернення позивачки щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки надано лише лист, у якому повідомлено, що надати дозвіл не є можливим, оскільки земельна ділянка була виділена для надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд учасникам бойових дій (АТО), в яких є відповідні підтверджуючі документи.

Тобто, відповідач всупереч вимогам діючого законодавства та передбаченого порядку вирішення відповідних клопотань не прийняв рішення про надання дозволу чи відмову у наданні такого, а відтак діяв не на підставі та не у спосіб, що визначений законами України.

Відповідачем надано рішення 31 сесії 7-го скликання Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області № 1393 від 13.04.2019 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні земельної ділянки в межах с. Дащківці, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка знаходиться на масиві, який розташований в межах с. Дашківці згідно рішення сесії Дашковецької сільської ради був виділений для надання земельних ділянок площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд учасникам бойових дій (АТО), в яких є відповідні підтверджуючі документи. На даний час вище зазначений масив, був розподілений між громадянами, які подали заяви та пакет відповідних документів, вільні земельні ділянки для надання відсутні. Даного громадянина поставити на чергу в отриманні земельної ділянки на території Дашковецької сільської ради.

При цьому суд не бере до уваги надане відповідачем рішення Дашковецької сільської ради від 13.04.2019 № 1393, прийняте на 31 сесії 7-го скликання, яким вирішено відмовити позиваці у наданні земельної ділянки в межах с. Дашківці. Суд звертає увагу на те, що клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою датоване 15.03.2020 року, в той час коли рішення, яке направив відповідач на адресу суду, прийнято 13.04.2019 року. Зазначені обставини виключають аргументи відповідача, що цим рішенням вирішено клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2020 року, оскільки дата рішення ( рік його прийняття - 2019 ) не узгоджується із датою подання клопотання ( 2020 рік ).

Водночас надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання відповідача розглянути клопотання необхідно зазначити, що згідно з частиною четвертою ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як встановлено судом та зазначалось вище, відповідачем не прийнято рішення по суті за наслідком розгляду поданого позивачем клопотання. За таких обставин суд вважає необхідним зобов`язати суб`єкта владних повноважень розглянути клопотання ОСОБА_1 на сесії Дашковецької сільської ради та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області щодо не розгляду клопотання від 15.03.2020, яке було подано ОСОБА_1 з приводу надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зобов`язати Дашковецьку сільську раду розглянути на сесії клопотання ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована в межах села Дашківці Літинського району Вінницької області, та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКППП НОМЕР_1 );

Відповідач: Дашковецька сільська рада Літинського району Вінницької області (вул. Центральна, 123, с. Дашківці, Літинського району Вінницької області, 22363, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна