Справа № 520/7756/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

01 жовтня 2020 р. Справа № 520/7756/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представника відповідача - Немченка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ГАЗ ПЛЮС"
доГоловного управління ДПС у Харківській області Державної фіскальної служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2020 року по справі №520/7756/2020 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ГАЗ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №1554842/43338200, №1554844/43338200, №1554843/43338200 від 07.05.2020 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ГАЗ ПЛЮС" №10 від 04.04.2020 року, №29 від 15.04.2020 року, № 1 від 23.04.2020 року.

Також вирішено питання щодо сплаченого позивачем судового збору та стягнуто на користь ТОВ "ТОП ГАЗ ПЛЮС" () судові витрати в розмірі 6306,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

В позовній заяві позивач просив вирішити питання щодо судових витрат та зазначив, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть надані не пізніше 5 днів з дня винесення рішення по суті спору.

21.09.2020 року представник позивача звернувся до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ "ТОП ГАЗ ПЛЮС" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Обґрунтовує позивач вказану суму тим, що по цій категорії справ великі витрати часу припадають на аналіз, копіювання та подання до суду податкових та бухгалтерських документів, в ході розгляду справи позивач через свого представника подавав додаткові пояснення та документи. По даній справі відбулося три судових засідання (14.07., 08.09 та 17.09.2020), в кожному з яких був присутній представник позивача. Зустрічі та консультації з клієнтом також є видом правової допомоги відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та безпосередньо пов`язані з розглядом справи. Позивач також зазначив, що вартість години роботи АО "Богомолов та партнери" відповідає рівню цін по місту Харкову.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце якого повідомлявся належним чином у відповідності до вимог статті 129 КАС України, що підтверджено даними телефонограми. Просив суд розглядати заяву за його відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні вимог заяви вказавши на не співмірність та необґрунтованість визначених товариством з обмеженою відповідальністю "ТОП ГАЗ ПЛЮС" сум судових витрат на правничу допомогу.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 135 КАС України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

В свою чергу, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховий Суд, про що останнім вказується, зокрема, в постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст.94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 р. по справі № 826/8107/16 (провадження № К/9901/26989/18).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Як вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю "ТОП ГАЗ ПЛЮС" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Богомолов та партнери" (виконавець) було укладено договір №04/03 від 04.03.2020 року про надання правової допомоги (комплексного юридичного обслуговування), відповідно до якого виконавець зобов`язується надати клієнту правову допомогу (послуги): захист, представництво та надання інших видів правової допомоги, передбаченої Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Для надання правової допомоги (послуг) виконавець може також надавати інші супутні послуги, які оплачуються на тих самих умовах, що і правова допомога.

Підтвердженням наданих за договором послуг є підписані сторонами договору акти наданих послуг від 30.06.2020 року на суму 25 000,00 грн., від 31.07.2020 року на суму 25 000,00 грн. та від 31.08.2020 року на суму 25 000,00 грн.

Представник позивача також надав до суду звіт від 18.09.2020 року про надані послуги по справі №520/7756/2020 до договору №04/03 від 04.03.2020 року про надання правової допомоги (комплексного юридичного обслуговування), в якому вказано найменування наданої послуги, кількість витрачених годин та її вартість, а саме:

1) первинна зустріч з клієнтом. Консультація з приводу зупинення реєстрації податкових накладних, тактики та стратегії роботи по справі (0,5 год.) - 750,00 грн.;

2) подальші консультації, в тому числі телефонні щодо стратегії розгляду справи (0,5 год.) - 750,00 грн.;

3) підготовка позовної заяви, в тому числі отримання документів від клієнта, аналіз документів, норм права, судової практики, копіювання та друк документів. формування матеріалів позовної заяви, подання позову до суду (5 год.) - 7 500,00 грн.;

4) подання додаткових пояснень під час розгляду справи, в тому числі підготовка та друк документів, подання документів до суду (2,5 год.) - 3 750,00 грн.;

5) прибуття та участь в судових засіданнях (1,5 год.) - 2 250,00 грн.

Вартість послуги вказано виходячи з 1 500,00 грн. за годину.

Всього 15 000,00 грн.

На підтвердження оплати ТОВ "ТОП ГАЗ ПЛЮС" сплачено 51953,00 грн. наданих АО "Богомолов та партнери" адвокатських послуг згідно договору про надання правової допомоги №04/03 від 04.03.2020 року позивачем також надано копії платіжних доручень № 114 від 11.06.2020 року на суму 12 500,00 грн., № 162 від 10.07.2020 року на суму 12 500,00 грн., № 163 від 13.07.2020 року на суму 12 500,00 грн., № 171 від 17.07.2020 року на суму 12 500,00 грн., № 201 від 10.08.2020 року на суму 25 000,00 грн.

Таким чином, представником позивача надано докази того, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката під час розгляду даної справи.

Разом з тим, сума в розмірі 15 000,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, з огляду на таке.

Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 р. по справі №826/9047/16.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до п. 2.2 та 2.3 договору №04/03 від 04.03.2020 року про надання правової допомоги (комплексного юридичного обслуговування), ціна правової (послуг) за цим Договором складає 25 000,00 грн. на місяць. Місячний обсяг наданої правової допомоги не має перевищувати 25 годин роботи виконавця. При перевищенні зазначеного обсягу кожна наступна година оплачується за тарифом 1 500,00 грн. за годину роботи виконавця.

Остаточний обсяг та вартість наданих виконавцем послуг встановлюється в актах про надання правової допомоги, які підписуються сторонами або їх уповноваженими представниками.

Дослідивши подані заявником докази суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката є суттєво завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка та представництво інтересів позивача у судовому засіданні не потребувала настільки значного часу для надання адвокатом послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорару адвоката, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.

В звіті від 18.09.2020 року про надані послуги по справі №520/7756/2020 до договору №04/03 від 04.03.2020 року про надання правової допомоги (комплексного юридичного обслуговування) вказано, що на підготовку позовної заяви, в тому числі отримання документів від клієнта, аналіз документів, норм права, судової практики, копіювання та друк документів, формування матеріалів позовної заяви, подання позову до суду адвокатом витрачено 5 год., вартість яких, із розрахунку 1 500,00 грн./год., складає 7 500,00 грн.

Суд враховує, що вчинення адвокатом таких дій як отримання документів від клієнта, їх аналіз, аналіз норм права, судової практики, копіювання та друк документів неможливо вважати самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги, оскільки це є складовою процесу написання адміністративного позову, тому вказані витрати не можуть підлягати окремій компенсації за рахунок відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати на правничу допомогу за підготовку та подачу до суду позовної заяви у розмірі 4 500,00 грн. за 3 години витраченого часу, виходячи з того, що ставка адвоката становить 1 500,00 грн./1 год.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 року (№ провадження К/9901/95/200), відповідно до якої (п.23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням суми позову, зазначена справа є справою незначної складності та типовою у спорах, пов`язаних з відмовою реєстрації податкових накладних, а тому суд вважає, що час, витрачений на складання та подання до суду позовної заяви, не може перевищувати 3 години.

Матеріалами справи підтверджено, що представник позивача був присутній в судових засіданнях, призначених на 14.07.2020 року, 08.09.2020 року та 17.09.2020 року. Отже, витрачений час на судові засідання 1,5 години та понесена позивачем сума витрат на представництво інтересів позивача в судових засіданнях - 2 250,00 грн. (виходячи з вартості послуги 1 500,00 грн./год.) є також обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Як свідчать матеріали справи, 19.06.2020 року, 28.08.2020 року та 10.09.2020 року представник позивача подавав до суду додаткові пояснення разом з копіями документів.

В звіті від 18.09.2020 року про надані послуги по справі №520/7756/2020 до договору №04/03 від 04.03.2020 року про надання правової допомоги вказано, що на подання до суду додаткових пояснень з копіями документів адвокатом витрачено 2,5 години часу, вартість яких, з розрахунку 1 500,00 грн./1 год., становить 3 750,00 грн.

Вказані витрати є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами зважаючи, що обсяг кожних із поданих до суду додаткових пояснень менше однієї сторінки та більше носить характер супровідного листа до доданих 19.06.2020 року, 28.08.2020 року та 10.09.2020 року до справи документів. Крім того, такі пояснення є подібними зі змістом адміністративного позову, при цьому нормативне та фактичне обґрунтування правової позиції, викладеної в адміністративному позові, не змінювалося.

Отже робота адвоката по складанню та подачі до суду додаткових пояснень з доданими до них документами безпідставно включена до витрат на правову допомогу та не враховується судом при вирішенні питання понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Понесені витрати 1500,00 грн., пов`язані із зустріччю адвоката з клієнтом, консультаціями, в тому числі в телефонному режимі щодо стадій розгляду даної справи, які визначені в звіті від 18.09.2020 року про надані послуги по справі №520/7756/2020 до договору №04/03 від 04.03.2020 року про надання правової допомоги судом не приймаються до уваги, оскільки такі послуги жодним чином не обґрунтовані, а також не наведено детального опису та в чому полягає суть таких обговорень та консультацій, проведених адвокатом з клієнтом.

При цьому, зі змісту наданих доказів суд не має можливості встановити, стосовно яких саме питань адвокатом було надано зазначені послуги та який об`єм наданої послуги.

З огляду на вищевикладене, враховуючи співмірність заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, внаслідок якого сталось порушення прав позивача, сума витрат на правничу допомогу у розмірі 6 750,00 грн. (підготовка та подача до суду позовної заяви 4 500,00 грн., представництво інтересів позивача в судових засіданнях - 2 250,00 грн.).

Решта вимог заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 132, 134, 139, 143, 242-246, 250, 252, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі №520/7756/2020 - задовольнити частково.

Доповнити резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі № 520/7756/2020 абзацом наступного змісту:

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ГАЗ ПЛЮС" () 6750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат".

В задоволенні іншої частини вимог заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 2020 року.

Суддя О.В.Шевченко