Справа № 580/3589/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року справа № 580/3589/20

17 годин 12 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/3589/20

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [представник позивача, адвокат Голіцька І.Є. - за ордером]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача - не прибув]

третя особа: управління Державної казначейської служби України у м.Черкасах Черкаській області (вул. Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник третьої особи - не прибув]

про зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

02.09.2020 ОСОБА_2 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Черкасах Черкаській області подання про повернення, сплаченого ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 6370 (шість тисяч триста сімдесят) грн з операції купівлі-продажу нерухомого майна вперше.

У обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.10.2019 позивачем укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріусом Веліковою Н.А. та зареєстрований у реєстрі за № 2729 згідно якого позивачем було вперше придбано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості майна у сумі 6370 грн, що підтверджується квитанцією. Оскільки житло придбавалось вперше, то позивач має бути звільнений від сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому звернувся 24.02.2020 до відповідача із заявою про внесення подання до органів казначейства про повернення помилково сплачених коштів. Листом від 05.03.2020 № 2300-0502-8/8066 відповідач відмовив у направленні подання та поверненні сплачених коштів, зазначивши про відсутність підстав у зв`язку із неможливістю встановити обставини першого придбання позивачем житла, у т.ч. до 2013 року за відсутності механізму перевірки інформації. Позивач вважає відповідь відповідача протиправною у контексті визнання позивача платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування і невизнання підстав для звільнення від сплати 1% від вартості придбаного нерухомого житлового майна вперше, у зв`язку з чим звернувся за захистом до суду. Позивач у позовній заяві, представник позивача - адвокат у судовому засіданні 05.10.2020 просив задовольнити позов, проте позовні вимоги згідно обраного способу судового захисту з огляду на статтю 5 Кодексу адміністративного судочинства України щодо «дій та/або бездіяльності» відповідача не уточнив.

Відповідач позов не визнав, 21.09.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вважає позов таким, що не належить задоволенню з огляду на те, що відсутній механізм перевірки інформації щодо того чи вперше особа придбавала нерухомість, позаяк не існує єдиної бази, за допомогою відомостей якої можливо було б однозначно визначити первинне придбання нерухомого житлового майна особою, а також не існує спеціального органу (інспектора), компетентного надавати довідки про підтвердження обставин придбання житла вперше. Відповідно до роз`яснення відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби головного управління юстиції в Черкаській області Державний реєстр речових прав на нерухоме майно заповнюється заявочним способом та містить відомості лише про зареєстровані з 01.01.2013 права, суб`єктів та об`єкти нерухомого майна. Враховуючи факт неповних відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позитивно вирішити питання про повернення сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування як особі, яка придбала нерухоме майно, відповідач не має можливості та законних підстав, у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача у судове засіданні не прибув, звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, 16.09.2020 звернулася до суду з поясненнями у справі, відповідно до яких підтверджено фактичне надходження 28.10.2019 коштів на рахунок державного бюджету № UA 6023002 від платника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) ККБД 24140500 «збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна» у сумі 6370 грн (а.с.41). Третя особа 05.10.2020 направила клопотання про розгляд справи без участі представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повідомлені представником позивача аргументи, оцінивши надані позивачем, третьою особою та відповідачем докази щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідач до відзиву не надав копію заяви позивача від 24.02.2020 із додатками (квитанцією, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) про повернення безпідставно сплачених коштів з операцій купівлі нерухомого майна (а.с.48-49).

24.02.2020 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Черкаській області із заявою про повернення сплачених коштів з операції купівлі квартири - збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування у сумі 6370 грн. Заява мотивована тим, що зазначена нерухоме майно є придбаним позивачем вперше (а.с.11).

Листом Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області від 05.03.2020 №2300-0502-8/8066 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення зазначеного збору у зв`язку з тим, що відповідач не володіє інформацією щодо прав власності позивача на нерухоме майно, а Державний реєстр речових прав на нерухоме майно заповнюється за заявою суб`єкта власника і містить інформацію про об`єкти з 01.01.2013 (а.с.12).

Судом встановлено, що згідно квитанції від 28.10.2019 №0.0..1 код квитанції 111950 отримувач платежу є управління казначейства у м. Черкасах, ідентифікаційний код юридичної особи в рахунок № НОМЕР_2 щодо коштів від платника ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у сумі 6370 грн призначення платежу 101: НОМЕР_4 щодо сплати збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.7). Третя особа на виконання вимог ухвали суду (а.с.26) підтвердила фактичне надходження коштів 28.10.2019 на рахунокдержавного бюджету НОМЕР_5 від платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у сумі 6370 грн (а.с.41).

Судом встановлено, що 30.10.2019 між фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено та посвідчено нотаріусом Н.А. Веліковою договір купівлі - продажу продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Позивачем згідно з квитанцією сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості майна за договором 637000 грн (а.с.8-9).

Надаючи оцінку доводам позивача, представника позивача, відповідача щодо відсутності підстав для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зважаючи на інформацію третьої особи про сплату, суд зазначає про таке.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97) платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Згідно пункту 14.1.129 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки. Пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону № 400/97 передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена у договорі купівлі-продажу такого майна. Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97 врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою КМУ від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740). Згідно з абзацом 1 пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується фізичними особами, що придбавають нерухоме майно у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Відповідно до пункту 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Судом враховано, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, проте, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості майна.

Відповідачем не надано доказів на спростування того, що позивачем не уперше придбано житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 28.10.2019, та у зв`язку з чим збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування належав сплаті.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частини 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (частини 2 статті 77) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що у даній справі, будь-яких належних та допустимих доказів, що би спростовували твердження позивача про придбання житла вперше, чи підтверджували би реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна, придбаного вперше, та свідчили би про відсутність у позивача права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не встановлено.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.08.2020 № 221757894 (а.с.13-14 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2019 № 186463509 за ОСОБА_1 зареєстровано: квартиру загальною площею 68,5 кв.м., житлова площа 42,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ; підстава реєстрації - договір купівлі-продажу квартири від 28.10.2019 № 2729; форма власності - приватна; розмір частки - 1 (а.с.10).

З метою офіційного з`ясування обставин справи у контексті пункту 4 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України на виконання вимог ухвали суду (а.с.26) позивач підтвердила інформацію про власників майна і умови придбання житла з огляду на перелік місць реєстрації за паспортом позивача: з 12.08.1992 до 01.04.2015 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.5); з 23.04.2015 до 12.11.2019 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ; з 12.11.2019 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.04.1997, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому, квартира за адресою АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_1 та члену її сім`ї - ОСОБА_5 в рівних частинах (а.с.34).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 продано квартиру за адресою АДРЕСА_4 (а.с.35).

Квартира за адресою: АДРЕСА_5 згідно пояснень позивача належить ОСОБА_6 , яка є сестрою ОСОБА_1 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2003 спадкоємцем майна (квартири за адресою: АДРЕСА_5 ) ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 (а.с.37).

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та не вжиття заходів з боку Пенсійного фонду України та його територіальних відділень з метою встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись у провину особі, позаяк неякісне правове регулювання правовідносин, не визначення порядку і процедур виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи безпідставного обмеження прав громадян та/або покладання незаконних обов`язків щодо власності.

У постанові від 03.07.2018 у справі №819/33/17 (ЄДРСР 75082506) Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №372/1350/17 (ЄДРСР 83647637) та від 14.11.2019 у справі № 819/442/17 (ЄДРСР 85645767). Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 20.05.2010 у справі Lelas проти Хорватії, 55555/08 застосування принципу «належного урядування» передбачає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме органами влади не виконано обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло би юридичній визначеності у правовідносинах щодо майнового інтересу особи, то негативні наслідки бездіяльності та/або неякісного правового регулювання мають покладатися на державу. Твердження відповідача про неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу у поверненні сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими і непереконливими.

З огляду на принцип змагальності позивачем надано та судом оцінено: договір купівлі-продажу придбання у власність об`єкта житлової нерухомості - квартири (а.с.8-9), інформацію третьої особи щодо сплати (а.с.7) та сукупно проаналізовані докази у справі.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787). Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а під час повернення судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, що набрала законної сили.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 № 215 казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у НБУ, зокрема здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до Технологічного регламенту Державної казначейської служби України за функцією №1 «Обслуговування бюджетів, розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, інших клієнтів», затвердженого наказом ДКСУ від 29.01.2020 №25, операції з повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів з 25.05.2020 здійснюватимуться Головним управлінням Державної казначейської служби України у області, тому у частині вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Черкасах Черкаській області подання про повернення коштів належить відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи дії відповідача щодо відмови сформувати та подати до органів казначейської служби подання про повернення сплаченого ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 6370 грн з операції купівлі-продажу нерухомого майна вперше за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду заяви позивача від 24.02.2020 діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) органу неприйняття рішення чи нездійснення юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається органом, що контролює справляння надходжень бюджету до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 787 разом із заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пункту 6 частини 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, у редакції постанови від 15.02.2018 № 2-1 (далі - Положення № 28-2), Головне управління Фонду здійснює в межах повноважень, передбачених законом, контроль за цільовим використанням коштів Фонду, інших коштів, призначених для виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Згідно з частиною 7 Положення № 28-2 Головне управління Фонду під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно з пунктом 2 частини 6 Положення № 28-2 Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не формування та не подання до Головного управління державної казначейської служби України у Черкаській області подання про повернення позивачу збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від договірної вартості квартири за заявою від 24.02.2020.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені під час розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачеві у поверненні сплаченого збору з операцій придбання (купівлі - продажу) нерухомого майна, що не належав сплаті позивачем, діяв не у межах повноважень, не у спосіб, не з метою, з якою ці повноваження надано, позаяк Законом №400/97 передбачено винятки у сплаті збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції нерухомого майна осіб, які придбавають житло вперше, у зв`язку з чим ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого за квитанцією від 28.10.2019 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна у сумі 6370 грн 00 коп.

Згідно частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позов задоволення частково, а частина у якій відмовлено стосується лише рівня органу казначейства, до якого відповідача зобов`язано надати подання, у матеріалах справи наявні докази понесення судових витрат із сплати судового збору у сумі 841 грн, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 840 грн 80 коп.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області подання про повернення сплаченого ОСОБА_1 збору у сумі 6370 (шість тисяч триста сімдесят) грн на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна вперше.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області [вул. Б.Вишнивецького, 36, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 08.10.2020.

Суддя Л.В. Трофімова