Справа № 280/367/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/367/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в адміністративній справі №280/367/20 (головуючий суддя І-ї інстанції Стрельнікова Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24.12.2019 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області в особі Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо порядку виплати йому пенсії за минулий час, в формі доплати до пенсії, за понаднормативний стаж працюючого пенсіонера, за період з 02.08.2018 року по 26.02.2019 року, в розмірі 816,48 грн., яка була нарахована відповідно перерахунку пенсії, за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по справі №280/596/19, але не виплачена;

- зобов`язати відповідача виплатити пенсію за минулий час, в формі доплати до пенсії, за понаднормативний стаж працюючого пенсіонера, за період з 02.08.2018 року по 26.02.2019 року, в розмірі 816, 48 грн., яка була нарахована відповідно перерахунку пенсії, за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по справі №280/596/19 на умовах загального порядку виплати, передбаченого статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

- стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу на суму 6268,40 грн..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виплати нарахованої ОСОБА_1 пенсії за понаднормативний стаж працюючого пенсіонера за минулий час за період з 02.08.2018 року по 26.02.2019 року, в розмірі 816,48 грн..

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 пенсію за минулий час, за понаднормативний стаж працюючого пенсіонера, за період з 02 серпня 2018 року по 26 лютого 2019 року, в розмірі 816,48 грн., яка була нарахована відповідно перерахунку пенсії, за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі №280/596/19 на умовах загального порядку виплати, передбаченого статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

Присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати у розмірі 768,40 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в стягненні судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 5500 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про стягненні на його користь вказаних судових витрат.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного (письмового) провадження.

Суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як зазначалося вище, позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду не переглядається.

Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині відмови у стягненні витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Відмовляючи в стягненні на користь позивача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Суд зазначив, що адміністративний позов та заяву було підписано та направлено до суду безпосередньо позивачем, а не його представником, та на підтвердження тривалості витраченого адвокатом часу, вказаного в розрахунку витрат на правову допомогу, позивачем суду не надано жодних доказів.

Здійснюючи апеляційний розгляд, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В запереченні на позовну заяву відповідачем зазначено про незгоду як із заявленою позивачем сумою витрат на правничу допомогу, так і взагалі із задоволенням вимог про стягнення таких витрат.

З метою підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача - адвокатом Колбанцевим В.В. надано копії наступних документів:

- договір доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів від 11.03.2019 року;

- квитанції прибуткових ордерів від 27.08.2019 року та від 11.09.2019 року;

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- акт надання юридичних послуг за договором від 24.12.2019 року, згідно якого надано правову допомогу: бесіда, вивчення та аналіз документів наданих клієнтом по справі, консультація фахівців з вузькопрофільних питань та вивчення судової практики за аналогічними позовами до суду, консультація по юридичним питанням усні консультації, консультація клієнта за позицією по справі роз`яснення наслідків та варіантів рішень, участь виконавця в перемовах з третіми особами та виїзд на прийом до державних установ, підбір нормативно-правової бази для складання позовної заяви, складання позовної заяви (а.с.39-41).

Колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно частини 2 статті 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Проте, позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано ані ордеру, ані довіреності на підтвердження повноважень адвоката Колбанцева В.В., як представника, та в матеріалах справи такі документи відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов, відзив на відзив відповідача та апеляційну скаргу підписано та направлено до суду безпосередньо позивачем, а не його представником. Все листування з пенсійними органами, управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Бердянської міської ради відбувалось також з позивачем безпосередньо.

Позивачем, який проживає у м.Бердянську, взагалі не надано будь-яких доказів зустрічей з його представником, який здійснює адвокатську діяльність в м.Києві.

Акт надання послуг не містить інформації стосовно того, з якими третіми особами брав участь представник в перемовах; коли і до яких державних установ виїжджав представник на прийом; коли і з якими фахівцями з вузькопрофільних питань проводив отримував консультації представник.

Крім того, згідно п.2.2.4 договору про надання правової допомоги клієнт зобов`язаний своєчасно сплатити виконавцю гонорар у термін, обумовлений в договорі.

Проте, договір не містить ані строку порядку сплати гонорару, ані суми гонорару, ані алгоритму його розрахунку.

Далі, пунктом 4.1 договору про надання правової допомоги визначено, що оплата роботи виконавця, виплата гонорару за результатами роботи визначені в окремій угоді, яка є невід`ємною частиною договору.

Проте, позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано вказаної окремої угоди, та в матеріалах справи така угода відсутня.

Крім того, згідно квитанцій прибуткових ордерів оплата гонорару проведена 27.08.2019 року та від 11.09.2019 року, в той час, як сума виконаних робіт (гонорару) визначена актом від 24.12.2019 року.

Звідси, враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що відсутні докази надання правової допомоги у зв`язку з відсутністю повноважень адвоката представляти інтереси позивача по даній справі, а отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення такої правової допомоги з відповідача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року вказана справа визнана незначною.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в адміністративній справі №280/367/20 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року в адміністративній справі №280/367/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 4, пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак