Справа № 725/1671/20
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1671/20

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

07 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 09 вересня 2020 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2020 року представником позивача подано до Першотравневого районного суду міста Чернівці заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Додатковим рішенням від 09 вересня 2020 року заяву адвоката Поляка Петра Петровича щодо ухвалення додаткового рішення у справі задоволено, а саме: стягнуто з Буковинської митниці Держмитслужби Державної митної служби України на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 711грн. 00коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач вважає, що розмір витрат на правову допомогу не співрозмірний ні зі складністю справи, ні з ціною позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

06 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 , відповідно до якої останній просив продовжити встановлений ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. Вказана заява обґрунтована тим, що станом на 05 жовтня 2020 року сторона позивача копію апеляційної скарги не отримувала, що унеможливлює подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Однак, колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 30 вересня 2020 року телефонограмою був повідомлений про відкриття апеляційного провадження, надання строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження. Окрім того, згідно довідки Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року на електронну адресу було відправлено ухвали суду від 30 вересня та апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби. Зазначену електронну адресу представник позивача вказував в різних клопотаннях та заявах, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, судова колегія вважає, що матеріалами справи підтверджено повідомлення представника позивача про наявність апеляційної скарги та надіслання ії на електронну адресу останньому, а відтак, заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.05.2020 р. було розглянуто справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил. Згідно рішення суду було визнано протиправною та скасовано постанову в.о начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К. від 13 березня 2020 року у справі про порушення митних правил №0129/40800/20 про притягнення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.05.2020 р. змінено, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення у такій редакції: «Визнати протиправною та скасувати постанову в.о начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К. від 13 березня 2020 року у справі про порушення митних правил №0129/40800/20 про притягнення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, а провадження по справі про порушення митних правил закрити»; решті рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції заяву, в якій зазначив, що в рішенні суду резолютивної частини не вказано стосовно стягнення з відповідача понесених судових витрат позивачем на правничу допомогу.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем доведено понесені витрати на правову допомогу у сумі 15711 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою та третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

на професійну правничу допомогу;

сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами» (стаття 134. КАС України).

Положеннями частини першої статті 139 КАС України визначено, що: «При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частини перша та друга статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI встановлює: «Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час».

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» запроваджує критерії функціонування правосуддя в Україні - функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу адвоката, Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» надано Договір про надання юридичної (правничої) допомоги № 12/20 від 28 січня 2020 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» та ОСОБА_2 . Згідно п. 4.1 даного Договору вартість послуг, що надаються адвокатським об`єднанням становить 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді).

Також у якості доказів надання/отримання правничих послуг надано звіт (акт) про надані послуги у зв`язку з розглядом справи №725/1671/20, підписаний адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери», з переліком виконаної роботи на суму 15 711грн. 00 коп. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №28/20/5 від 28.05.2020 року ОСОБА_2 сплатив 15 711грн. 00коп. адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» за отримані послуги згідно договору № 12/20 від 28 січня 2020 року. Акт виконаних робіт (наданих послуг) містить опис виконаної роботи адвокатом (а.с.129-134).

Апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання щодо відшкодування ОСОБА_2 витрат, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням обставин справи, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо); кількості сторін та відсутності інших учасників у справі; виходячи з фактично витраченого представником позивача часу, колегія суддів вважає розмір вартості наданих послуг визначених в акті неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак, вимоги про відшкодування 15711 грн. як витрат на правничу допомогу - необґрунтованими.

Водночас, судова колегія вважає, що співмірною та розумною у цій справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 7500 грн.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 09 вересня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове додаткове рішення.

Заяву адвоката Поляка Петра Петровича щодо ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Стягнути з Буковинської митниці Держмитслужби Державної митної служби України (, 58023, м.Чернівці, вул. Руська, 248М) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 жовтня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.