Справа № 463/9563/19
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/9563/19
Провадження №2-а/463/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Шеремети Г.І.

з участю секретаря с/з - Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (, зареєстроване в реєстрі місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Зелена, 9), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19895 від 22.10.2019 року, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19895 від 22.10.2019 року, складеної інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федоричем Тарасом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2019 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради було складено відносно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19895, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.15.9и ПДР, а саме: 22.10.2019 року о 10.45 год. по вул.Листопадового Чину, 14 у м.Львові здійснив зупинку (стоянку) транспортним засобом в місці виїзду з прилеглої території і створив суттєву перешкоду для руху інших транспортних засобів. Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною за відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушення. Зазначає про те, що дійсно 22.10.2019 року його автомобіль знаходився за адресою вул.Листопадового Чину, 14 у м.Львові, однак зупинку транспортного засобу не було здійснено в місці виїзду з прилеглої території. Транспортний засіб не зупинено на місці виїзду до двору, стоянки, будівельного майданчика тощо в розумінні ПДР України, адже навпроти зупинки автомобіля позивача розташовані дерев`яні двері для проходу у будинок №14 по вул.Листопадового Чину у м.Львові. За цими дверима знаходиться коридор загального користування мешканців будинку. Проїзд транспортного засобу крізь вказаний коридор є технічно неможливим з огляду на наявність сходового майданчика всередині. При цьому, заїзд до двору будинку здійснюється з вулиці Богдана Лепкого у м.Львові. Позивач вважає, що відповідачем не надано доказів, які б беззаперечно підтверджували те, що місце зупинки транспортного засобу позивача по вул.Листопадового Чину, 14 у м.Львові знаходилось ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзді. Покликаючись на правовий висновок, висловлений Верховним Судом у постанові від 08.02.2018 року у справі №760/3696/16-а та в постанові від 18.07.2019 року по справі №216/5226/16-а, позивач вважає, що матеріали справи не містять відомостей про те, що інспектором з паркування здійснювались заміри відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином. До судового засідання подав відзив на позов (а.с.27-31), згідно якого просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Зазначив, що інспектором з паркування при винесенні оскаржуваної постанови дотримано усіх вимог закону та така складена за наявності обставин, які свідчили про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він є керівником юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення у м. Львів, вул. Листопадового Чину, 14, 22 жовтня 2019 року о 10:25 год, на якому було здійснено стоянку в місці виїзду з прилеглої території, створюючи суттєву перешкоду дорожньому руху. Вказаний транспортний засіб знаходився в місці виїзду з прилеглої території, що не відповідає вимогам п. 15.9 и) ПДР. Крім того, представник відповідача вважає, що на долучених до матеріалів відзиву на позов фото (а.с.32-35), зроблених інспектором з паркування, видно, що транспортний засіб поставлено безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Між тим сторона позивача підтвердила в позові факт знаходження транспортного засобу за адресою вул. Листопадового Чину, 14, м. Львів, 22.10.2019. Покликання представника позивача на те, що інспектор не здійснив вимірювань, вважає недоречними, оскільки транспортний засіб знаходиться безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Щодо покликання представника позивача на відсутність виїзду з прилеглої території, то Управління вважає, що такий виїзд у вказаному місці є. Оскільки такі транспортні засоби, як мотоцикл, мопед, велосипед тощо однозначно можуть здійснювати виїзд через вказані ворота. Ворота мають завіси, що дозволяють повністю їх відкрити. Також через вказаний виїзд може виїжджати особа, яка рухається в кріслі колісному, тобто особа з інвалідністю або особа, яка відноситься до інших маломобільних груп населення і самостійно рухається на дорозі в кріслі колісному (п. 1.10 ПДР). У зв`язку з цим представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та справедливою, а тому немає підстав для її скасування. Інспектор діяв правомірно, в межах своїх повноважень у спосіб, передбачений законом. Крім того, просив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача та при прийнятті рішення врахувати, зазначені у відзиві на позов, обставини.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони в судове засідання, призначене на 21.08.2020 року не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою судді від 02.01.2020 року справу позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.10.2019 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19895, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.15.9и ПДР, а саме: 22.10.2019 року о 10.45 год. по вул.Листопадового Чину, 14 у м.Львові здійснив зупинку (стоянку) транспортним засобом марки BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , в місці виїзду з прилеглої території і створив суттєву перешкоду для руху інших транспортних засобів. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі510,00 грн.(а.с.10-11).

Статтею ст.122 КУпАП, зокрема ч.3, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.15.9и ПДР, зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

Суд вважає такими, що мають значення для справи пояснення позивача про те, що належним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Однак, інспектором з паркування такі заміри не здійснено. А тому суд вважає, що відповідачем не надано доказів, які б беззаперечно підтверджували те, що місце зупинки транспортного засобу позивача по вул.Листопадового Чину, 14 у м.Львові знаходилось ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзді.

Відповідно до п.1.10 ПДР, прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Крім того, згідно представлених стороною позивача (а.с.61-64) та долучених відповідачем до відзиву на позов (а.с.32-35) фото судом встановлено, транспортний засіб не зупинено на місці виїзду до двору, стоянки, будівельного майданчика тощо в розумінні ПДР України, адже навпроти зупинки автомобіля позивача розташовані дерев`яні двері для проходу у будинок АДРЕСА_2 . За цими дверима знаходиться коридор загального користування мешканців будинку. Проїзд транспортного засобу крізь вказаний коридор є технічно неможливим з огляду на наявність сходового майданчика всередині. При цьому, заїзд до двору будинку здійснюється з вулиці Богдана Лепкого у м.Львові.

Аналіз обставин справи на предмет їх відповідності наведеним вище положенням законодавства свідчить про те, що інспектор з паркування підійшов формально до складення відносно позивача оскаржуваної постанови. Все це призвело до прийняття необґрунтованої та незаконної постанови, яка на думку суду, підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства та за відсутності доказів вини позивача, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення згідно ч.3 ст.286 КАС України закриттю.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,286,295,297 КАС України, ст.122 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління безпеки міста Львівської міської ради (, зареєстроване в реєстрі місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Зелена, 9), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19895 від 22.10.2019 року задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19895 від 22.10.2019 року, складену інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федоричем Тарасом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ч.4 ст.286, ст.ст.295,297 КАС України, п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 26 серпня 2020 року.

Суддя: Шеремета Г. І.