Справа № 280/5386/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ КЛОПОТАННЯ БЕЗ ЗАДОВОЛЕННЯ

06 жовтня 2020 року Справа № 280/5386/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (72309, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. Шмідта, 11, ), Територіального управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (далі - відповідач-1), Територіального управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області (далі - відповідач-2), відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо невидання наказу про проведення нарахування та виплати компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки ОСОБА_1 за періоди 04.12.2012 - 03.12.2013,04.12.2013 - 03 12.2014, 04.12.2014 - 03.12.2015, 04.12.2015 - 03.12.2016,04.12.2016 - 03.12.2017, загальною тривалістю 75 календарних днів;

зобов`язати відповідача-1 видати наказ щодо проведення нарахування та виплати компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки ОСОБА_1 за періоди 04.12.2012 - 03.12.2013, 04.12.2013 - 03.12.2014, 04.12.2014 - 03.12.2015, 04.12.2015 - 03.12.2016, 04.12.2016 - 03.12.2017, загальною тривалістю 75 календарних днів;

зобов`язати відповідача-2 провести нарахування та виплату компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки ОСОБА_1 за періоди 04.12.2012 - 03.12.2013, 04.12.2013 - 03.12.2014, 04.12.2014 - 03.12.2015, 04.12.2015 - 03.12.2016, 04.12.2016 - 03.12.2017, загальною тривалістю 75 календарних днів;

стягнути з відповідача-2 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, визначивши її розмір, виходячи з нарахованої та виплаченої суми компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки ОСОБА_1 за періоди 04.12.2012 - 03.12.2013, 04.12.2013 - 03.12.2014, 04.12.2014 - 03.12.2015, 04.12.2015 - 03.12.2016, 04.12.2016 - 03.12.2017, загальною тривалістю 75 календарних днів, починаючи з 22 квітня 2019 року по день винесення рішення;

стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 20 000 (тридцять тисяч) грн.;

стягнути з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 06.10.2020.

06.10.2020 представником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області надано до суду заяву, відповідно до якої просить суд залишити адміністративний позов без руху, посилаючись на те, що при зверненні до суду із адміністративним позовом не дотримано вимоги частини шостої та частини п`ятої статті 160 КАС України, а саме: не зазначено підстави звільнення позивача від сплати судового збору; позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з обох відповідачів обґрунтовано лише неправомірністю дій відповідача-1.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини 1 статті 4, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Вимоги до позовної заяви визначено в статті 160 КАС України.

Згідно вказаної статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини п`ятої вказаної статті в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акту до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано вимогами Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 вказаного Закону встановлено пільги щодо сплати судового збору. Зокрема, частиною першою зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З огляду на матеріали справи суд зазначає, що предметом спору є спір щодо стягнення компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку. Тобто предметом позову є стягнення складової частини заробітної плати. Таким чином, додаткове зазначення щодо підстав звільнення від сплати судового збору не вимагається, оскільки таке звільнення прямо передбачено Законом України «Про судовий збір» та не заперечується сторонами.

Щодо не повного зазначення обґрунтувань відносно стягнення моральної шкоди з обох відповідачів, суд зазначає, що в поданій позовній заяві надано нормативне викладення підстав щодо стягнення моральної шкоди та зазначено обставини, які позивач вважає на свою думку про завдання моральної шкоди.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Таким чином, дослідження доказів та надання їм оцінки при вирішенні справи по суті належить до компетенції суду.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України від 17.07.1997, №475/97-ВР) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Конституцією України та ст. 5 КАС України гарантовано право на звернення до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Артоуз