Справа № 420/10110/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
09 жовтня 2020 року суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов зазначений адміністративний позов.
Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суд зазначає, що підставою для звернення до суду став наказ Донецького обласного військового комісаріату № 142 від 09.06.2020 року «Про результати службового розслідування», пунктом 2 якого передбачено підготувати та подати до суду позов про відшкодування шкоди завданої державі колишнім військовим комісаром ОСОБА_1 , який на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Тобто, з огляду на матеріали справи та зміст адміністративного позову, позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування майнової шкоди колишнім військовослужбовцем, який на даний час проходить військову службу в іншій військовій частині.
Суд, також встановив, що листом від 13.06.2020 року № 10/561 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким направив копію акту службового розслідування, витяг із наказу та копію аудиторського звіту та просив прийняти рішення щодо відшкодування завданих державі збитків підполковником ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.
Командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.
Тобто, Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» чітко визначено, що у випадку, коли особа переведена до іншого місця служби до прийняття рішення про її притягнення до відповідальності, то таке рішення приймається командиром (начальником) за новим місцем служби, а відшкодування шкоди здійснюється у порядку, визначеному ст. 10 цього Закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).
Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.
Приписами ч. 4 ст. ст. 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.
Відшкодування такої шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу, командир (начальник) якої (якого) старший за службовим становищем, у разі відмови особи від її добровільного відшкодування.
Аналіз наведених положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» дає підстави вважати, що з позовом до суду про стягнення з військовослужбовця майнової шкоди звертається військова частина, установа, організація, заклад в разі відмови особи від її добровільного відшкодування на підставі рішення, що прийняте відповідною військовою частиною, установою, організацією, закладом.
У даному випадку, повноваженнями щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності наділена військова частина НОМЕР_1 , яка відповідно, у випадку невиконання у добровільному порядку ОСОБА_1 такого рішення, наділена правом та повноваженнями звернутися до суду із відповідним позовом.
Згідно з п.8 ч.1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст. 5 КАС України).
Згідно з ч. 3 ст. 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Донецький обласний військовий комісаріат не навів жодних правових підстав для звернення до суду із даним позовом.
Таким чином, суддя зазначає, що до суду із зазначеним позовом звернулася особа, яка не має права звернення із зазначеними позовними вимогами.
Вказані висновки суду відповідають висновкам П`ятого апеляційного адміністративного суду, що наведені у постанові від 31.03.2020 року у справі № 420/4661/19.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Таким чином, у відповідності до положень п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, адміністративний позов має бути повернутий позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. 169 КАС України, суддя

Повернути позивачеві адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Бжассо