Справа № 380/4838/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4838/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» про стягнення пені в сумі 2331049,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська», в якому просить:

- задовольнити позовну заяву та стягнути на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (, дохідний рахунок UA 0113019 ДКСУ м. Київ, МФО 899998, код платежу 50030400) з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» пеню у сумі 2331049 грн. 99 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Державне підприємство «Львіввугілля» та його відокремлені підрозділи зареєстровані як страхувальники в органах Фонду соціального страхування України. Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07 листопада 2018 року № 559 «Про реорганізацію Державного підприємства «Львіввугілля» реорганізовується Державне підприємство «Львіввугілля» шляхом приєднання до Державного підприємства «Національна вугільна компанія». У зв`язку із реорганізацією Державного підприємства «Львіввугілля» відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області проведено перевірку правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків Державним підприємством «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська», за результатами проведення якої виявлені факти порушення сплати відповідачем страхових внесків, у зв`язку з чим йому нараховано пеню в сумі 2331049,99 грн., що відображено в акті перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до самостійного поданого відповідачем звіту по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І квартал 2020 року заборгованість Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» складає 16319293,53 грн., у тому числі недоїмка зі сплати страхових внесків 6810043,74 грн., пеня 9509249,79 грн.

Також позивач звертає увагу на те, що рішеннями Господарського суду Львівської області від 20 вересня 2007 року у справі № 2/644-21/82А, від 19 червня 2008 року у справі № 7/136/А, від 25 березня 2008 року у справі 32/45-А, від 17 березня 2009 року у справі № 2а-1970/08/1370 та Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2009 року у справі № 2а-3082/09/1370, від 15 вересня 2009 року у справі № 2а-4922/09/1370, від 18 листопада 2009 року у справі № 2а-6987/09/1370, від 01 квітня 2010 року у справі № 2а-1002/10/1370, від 07 липня 2010 року у справі № 2а-3780/10/1370, від 30 серпня 2010 року у справі № 2а-7130/10/1370, від 20 червня 2011 року у справі 2а-4964/11/1370, від 22 грудня 2011 року у справі № 2а-11922/11/1370, від 04 травня 2017 року у справі № 813/1499/17 позови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Червонограді Львівської області задоволено та стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області заборгованість зі сплати страхових внесків та пеню на загальну суму 13988243,54 грн. Таким чином, позивач зазначає, що на сьогодні не охоплена позовною роботою сума пені становить 2331049,99 грн. (16319293,53 грн. 13988243,54 грн.), яку просить стягнути на свою користь з відповідача.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що у позовній заяві позивач посилається на акт перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань № 03-19 від 06 лютого 2019 року. Зазначає, що згаданий акт підписаний відповідачем із зауваженнями та подано заперечення на нього (вих. № 177/9 від 20 лютого 2019 року), проте жодної відповіді на ці зауваження та заперечення позивач не надав.

Крім того, відповідач вважає, що до акту перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року внесені неправильні відомості щодо: юридичної адреси Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська», а саме зазначено таку адресу: АДРЕСА_1 , натомість адреса відповідача указується без зазначення квартири; в акті перевірки не зазначено, яким саме начальником затверджено посвідчення № 4 (159-13) від 06 лютого 2019 року, а також не зазначено чиє це посвідчення; посвідчення до акту перевірки не додано; відсутні докази існування посвідчення на момент проведення перевірки; в акті перевірки указано, що перевірка розпочалася 06 лютого 2019 року та закінчилася 06 лютого 2019 року, однак не зазначено годин; не указано кількості аркушів, на яких складений акт перевірки.

Також, на думку відповідача, завідувач сектору Рудак Михайло Васильович, який проводив перевірку, помилково нарахував пеню на суму 6810043,74 грн., у яку включено пеню за рішенням Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідач зауважує, що відокремленим підрозділом проводилася сплата страхових внесків, а не пені. Жодних документів про перерозподіл сплачених страхових внесків позивач відповідачу не надавав. Наголошує, що пеня на пеню не нараховується.

У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій додатково зазначає про те, що наявність в Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області здійснювати контрольні функції щодо правильності нарахування та своєчасності сплати страхових внесків нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків строк сплати яких станом на 01 січня 2011 року не настав і застосовувати фінансові санкції згідно із законодавством, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосовувати штрафні санкції також і після цієї дати відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 19 лютого 2013 року у справі № 21-432а12, від 23 квітня 2013 року у справі № 21-116а13 та від 01 жовтня 2013 року у справі № 21-323а13.

Щодо розрахунку суми пені позивач вказує таке. На момент проведення перевірки відповідача в частині правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, сума недоїмки становила 6810043,74 грн. За результатами проведення перевірки виявлені факти порушення сплати відповідачем страхових внесків, у зв`язку з чим йому нараховано пеню в сумі 2331049,99 грн. за період з 31 березня 2017 року по 31 січня 2019 року, що відображено в акті перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року. Механізм розрахунку пені показано в додатку № 2 до акту перевірки. Зазначений акт перевірки відповідач в судовому порядку не оскаржував. Крім того, відповідач у поданому звіті по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України з І квартал 2020 року також зазначає, що сума недоїмки зі сплати страхових внесків становить 6810043,74 грн. Отже, відповідач підтвердив, що сума недоїмки, на яку нарахована пеня становить 6810043,74 грн. Тому, пеня не пеню у цьому випадку не нараховувалася.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких додатково зазначає про те, що на момент проведення позивачем перевірки у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV була відсутня норма, яка б встановлювала відповідальність у вигляді пені за прострочення сплати страхових внесків до Фонду.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 26 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без (розгляду) руху відмовлено.

В судове засідання, призначене на 01 жовтня 2020 року відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 364, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Абзацом другим частини третьої статті 205 КАС України передбачено, що у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 01 жовтня 2020 року суд заслухав усні пояснення представника позивача, дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.

Також суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для справ, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до відокремлених підрозділів Державного підприємства «Львіввугілля» () належить відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» (, місцезнаходження: 80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 61) (а.с.13-17).

06 лютого 2019 року Червоноградським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області проведена перевірка відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за період з 31 березня 2017 року по 31 січня 2019 року, за наслідками проведення якої складено акт № 03-19 від 06 лютого 2019 року (а.с.9-10).

Проведеною перевіркою встановлено, що на рахунок Фонду за період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2010 року перераховано 0,00 грн. страхових внесків та 0,00 грн. пені. Усього належить до сплати 9141093,73 грн. Заборгованість за платником страхових внесків склала 13988243,54 грн., в тому числі недоїмка 6810043,74 грн., не сплачена пеня 7178199,80 грн. Виявлені факти порушення сплати страхових внесків, за що нараховано пеню у розмірі 2331049,99 грн. Розрахунковим періодом указано квітень 2017 року січень 2019 року (а.с.9-10).

Згідно додатку 2 до акта перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року «Співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по Відокремленому підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» сума пені за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року становить 2331049,99 грн. Вказана сума пені нарахована на недоїмку, розмір якої складає 6810043,74 грн. (а.с.11).

В матеріалах справи наявні заперечення Відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» № 177/9 від 20 лютого 2019 року на акт перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 03-19 від 06 лютого 2019 року. Згідно вказаних заперечень Відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» вважає акт № 03-19 від 06 лютого 2019 року незаконним, складеним з порушенням норм чинного законодавства, оскільки: «В акті перевірки та додатку № 2 до нього зазначено, що пеня за період з 03.03.2017 року по 31.01.2019 року нарахована на суму недоїмки 6810043,74 гривень. В дану суму заборгованості включена пеня згідно рішень Львівського окружного адміністративного суду, дані рішення перебувають на виконанні Відділу ПВР ГТУ юстиції у Львівській області. Завідувачем сектору Рудаком Михайлом Васильовичем помилково нарахована пеня на суму 6810043,74 гривень, в яку включено пені за рішеннями Львівського окружного адміністративного суду […] Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно. Пеня на пеню не нараховується».

02 квітня 2020 року Відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» подав (дата прийняття 06 квітня 2020 року) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І квартал 2020 року згідно якого заборгованість відповідача зі сплати страхових коштів на кінець звітного періоду становить 16319293,53 грн., з них недоїмка зі сплати страхових внесків 6810043,74 грн., пеня 9509249,79 грн. (а.с.8).

Також суд встановив, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі № 813/1499/17 адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» (відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська») () на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області (код ЄДРПОУ 25258 (шість мільйонів тридцять шість тисяч п`ятсот сорок чотири) грн. 22 коп. пені (а.с.139-140).

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 2331049,99 грн. за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 45 та частиною шостою статті 47 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (тут і надалі посилання на норми Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» наводяться в редакції, що діяла до 01 січня 2011 року) відповідач як страхувальник зобов`язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань страхові внески, які є цільовим загальнообов`язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідальність страхувальника за невиконання своїх обов`язків була передбачена статтею 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Частиною другою статті 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» було передбачено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України із страхувальника стягується пеня згідно із законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Абзацом першим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що заборгованість із сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Абзацом п`ятим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Згідно з абзацом шостим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»:

- утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

- припинено виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності шляхом приєднання до Фонду соціального страхування України;

- припинено управління та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчі дирекції відділень цього Фонду, що є юридичними особами, шляхом приєднання до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України;

- припинено всі відокремлені підрозділи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та/або їх робочих органів та відділень протягом 30 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, забезпечивши повне правонаступництво таких відокремлених підрозділів юридичними особами, які їх створили, а за їх відсутності - Фондом соціального страхування України, у тому числі щодо всіх прав, обов`язків та майна.

- припинення управлінь та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчих дирекцій відділень цього Фонду, а також їх відокремлених підрозділів, що знаходяться на тимчасово окупованій території, території проведення антитерористичної операції, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, після прийняття ним відповідного рішення.

Пунктом 5 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» регламентовано, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

З аналізу вищенаведених норм права суд дійшов висновку, що Фонд соціального страхування України як правонаступник Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України і після 01 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 01 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень - має право застосувати штрафні санкції, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

На реалізацію вищенаведених положень Закону № 2464-VI правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків та виробництві та професійних захворювань України прийнято постанову від 30 листопада 2010 року № 31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2010 року за № 1286/18581 (далі - Постанова № 31).

Пунктом 1 Постанови № 31 визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36 «Про затвердження Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134.

Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2007 року за № 867/14134 (яка була чинною до 01 січня 2011 року) (далі - Інструкція про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України), регламентовано, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк. Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно (пункт 5.1 та пункт 5.2 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України).

Відповідно до пункту 8.6 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України суми донарахованих страхових внесків, пені та штрафів сплачуються до Фонду страхувальниками в десятиденний термін з дня складання акта перевірки окремим платіжним дорученням, у рядку призначення платежу вказуються дата перевірки, номер акта і період.

Водночас, пунктом 2 Постанови № 31 установлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134.

У зв`язку зі змінами законодавства та на виконання статей 1, 7, пункту 6 частини другої статті 10, пунктів 2, 8 частини другої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та з метою оптимізації звітності страхувальників, що подається до Фонду соціального страхування України, правлінням Фонду соціального страхування України Правління фонду соціального страхування України прийнято постанову від 12 грудня 2018 року № 28 «Про деякі питання обліку заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України» (далі - Постанова № 28) на підставі якої Постанова № 31 втратила чинність.

Пунктом 1.1 Постанови № 28 встановлено, що страхувальники, які мають заборгованість зі сплати страхових коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та/або на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, подають до відділень робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) Звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України до повного погашення заборгованості за формою, наведеною у додатку до постанови.

Пунктом 1.2 Постанови № 28 передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 № 36, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.08.2007 за № 867/14134, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Відповідно до пункту 1.3 Постанови № 28 стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16, погодженою з Національним банком України 02.10.2001, що діяла на момент виникнення такої заборгованості.

Таким чином, незважаючи на те, що зі змінами у законодавстві зі статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виключено право Фонду нараховувати пеню на несплачену заборгованість, яка виникла до 01 січня 2011 року, таке право Фонду передбачено абзацом шостим пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що пеня, нарахована Державному підприємству «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська», у зв`язку із несвоєчасною сплатою страхових внесків, нарахованих до 01 січня 2011 року має бути стягнута і після 01 січня 2011 року, оскільки заборгованість зі сплати страхових внесків, на яку нарахована пеня, виникла у період дії частини 2 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За таких обставин доводи відповідача про те, що на момент проведення позивачем перевірки у Законі України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV була відсутня норма, яка б встановлювала відповідальність у вигляді пені за прострочення сплати страхових внесків до Фонду, як на підставу для відмови у стягненні з відповідача пені у сумі 2331049,99 грн., що є предметом спору у цій справі, суд відхиляє.

У цій справі суд встановив, що на наявну у відповідача недоїмку у розмірі 6810043,74 грн. Фонд нарахував пеню на загальну суму 2331049,99 грн. Розрахунок цієї пені наведений у додатку 2 до акта перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року «Співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по Відокремленому підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля», з якого видно, що пеня у сумі 2331049,99 грн. нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року.

Крім того, 02 квітня 2020 року Відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» подав (дата прийняття 06 квітня 2020 року) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І квартал 2020 року згідно якого заборгованість відповідача зі сплати страхових коштів на кінець звітного періоду становить 16319293,53 грн., з них недоїмка зі сплати страхових внесків 6810043,74 грн., пеня 9509249,79 грн.

Щодо доводів відповідача про те, що завідувач сектору Рудак Михайло Васильович, який проводив перевірку, помилково нарахував пеню на суму 6810043,74 грн., у яку включено пеню за рішенням Львівського окружного адміністративного суду, суд зазначає таке.

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі № 813/1499/17 стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» (відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська») () на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області (код ЄДРПОУ 25258 (шість мільйонів тридцять шість тисяч п`ятсот сорок чотири) грн. 22 коп. пені.

З наявної у матеріалах справи копії цієї постанови (а.с.139-140) суд встановив, що зазначену пеню (6036544,22 грн.) нараховано позивачу за період з 02 вересня 2011 року по 31 березня 2017 року на суму недоїмки, яка становить 6810043,74 грн. (а.с.139, зворот).

Таким чином, сума 6810043,74 грн., щодо якої відповідач вважає, що у неї включено пеню за рішенням Львівського окружного адміністративного суду є недоїмкою, яка у свою чергу і є базою для нарахування пені.

Суд наголошує, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі № 813/1499/17 охоплено період стягнення пені, нарахованої на вищевказану суму недоїмки (6810043,74 грн.) з 02 вересня 2011 року по 31 березня 2017 року, а предметом спору у цій справі є стягнення пені, нарахованої на цю ж суму недоїмки 6810043,74 грн. за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року.

Тому доводи відповідача про те, що позивач помилково нарахував пеню на суму 6810043,74 грн., у яку включено пеню за рішенням Львівського окружного адміністративного суду, а отже, як наслідок нараховував пеню на пеню, є безпідставними та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо посилань відповідача на окремі, як він уважає, недоліки акту перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року суд зазначає, що ці недоліки жодним чином не спростовують наявність у нього заборгованості зі сплати пені у сумі 2331049,99 грн., яка нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року на недоїмку у розмірі 6810043,74 грн.

Крім того, такі недоліки жодним чином не впливають на правильність визначення розміру пені, чи періоду її нарахування.

Більше того, акт перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року підписаний відповідачем без зауважень, а подані ним заперечення на згаданий акт перевірки не стосуються недоліків щодо його форми, змісту чи підстав проведення перевірки, а лише вказують не незгоду відповідача із базою для нарахування пені, оскільки відповідач вважає, що позивач нараховував пеню на пеню.

Водночас, така база для нарахування пені (недоїмка у розмірі 6810043,74 грн.) повністю визнається відповідачем, про що, як уже було зазначено вище, свідчить поданий ним 02 квітня 2020 року до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області звіт по заборгованості страхувальника зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування України за І квартал 2020 року.

У зв`язку з вищенаведеним суд критично оцінює посилання відповідача на окремі недоліки акту перевірки № 03-19 від 06 лютого 2019 року, як на підставу для відмови у стягненні з відповідача пені у сумі 2331049,99 грн., що є предметом спору у цій справі.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на наявне у Фонду право нараховувати пеню на несплачену заборгованість зі сплати страхових внесків, яка виникла до 01 січня 2011 року, а також враховуючи те, що на час розгляду цієї справи у суді заборгованість зі сплати пені у сумі 2331049,99 грн., яка нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2019 року відповідачем добровільно не сплачена, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх належить задоволити.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (вул. Героїв УПА, 73, корпус 8, м. Львів, 79041) до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» (вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, Львівська область, 80000) про стягнення пені в сумі 2331049,99 грн. задоволити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (вул. Героїв УПА, 73, корпус 8, м. Львів, 79041, ) пеню у сумі 2331049,99 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.