Справа № 160/12711/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 - голови Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення середньої заробітної плати, -
17.12.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 - голови Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним (незаконним) та скасувати розпорядження голови Верхньодніпровської районної ради Кравченка Артема Вадимовича № 53-од від 19.08.2019 року Про оголошення догани ОСОБА_1 ;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму втраченої середньої заробітної плати (упущеної вигоди) в розмірі 15 805,31грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач займає посаду заступника голови районної ради. Оскільки, за приписами ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника, тому, видаючи розпорядження № 53-од від 19.08.2019 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » голова Верхньодніпровської районної ради ОСОБА_2 перевищив свої повноваження (компетенцію) та незаконно присвоїв собі повноваження (компетенцію) районної ради, що є прямим порушенням ст. 147-1 КЗпП України. Крім того, до винесення догани позивачу не пропонували надати пояснення. З бесіди з головою районної ради ОСОБА_2 позивач дійшов висновку, що прийняте розпорядження про оголошення догани вчинено з особистих політичних мотивів та з мотивів помсти. У діях голови районної ради містяться ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, а саме «інше грубе порушення законодавства про працю». З цього приводу позивач звернув я до Верхньодніпровського відділення поліції із заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (злочину). Крім того, оскаржуваним розпорядженням позивачу завдано майнову шкоду (збитки), а саме, ненараховану та невиплачену премію, які позивач просить стягнути з відповідачів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної ради, ОСОБА_2 голови Верхньодніпровської районної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суді від 16 березня 2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
15.09.2020 року судом отримано відзив Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що оскаржуване розпорядження від 19.08.2019 року про оголошення догани прийняте за фактом відсутності позивача на роботі та не повідомлення останнім причин такої відсутності. Факт відсутності позивача на робочому місці може бути підтверджений свідками. Крім того, відповідач зазначає, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено місячний строк звернення до суду.
Cторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від позивача та представників відповідача до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
За приписами ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до вимог ст.ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновків про таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з рішенням Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області від 04.12.2015 року № 3-1/VІІ ОСОБА_1 обрано заступником голови Верхньодніпровської районної ради сьомого скликання. (а. с. 14)
Розпорядженням голови районної ради А. В. Кравченко № 53-од від 19.08.2019 року відповідно до ч. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 147-149, 151 Кодексу законів про працю України оголошено догану ОСОБА_1 заступнику голови Верхньодніпровської районної ради, за неналежне виконання посадових обов`язків. Фінансово-господарському відділу виконавчого апарату районної ради позбавити премії та будь-якого заохочення ОСОБА_1 заступника голови Верхньодніпровської районної ради, з серпня 2019 року на термін дії дисциплінарного стягнення. (а. с. 15)
Не погоджуючись з вказаним розпорядженням, позивач звернувся до суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулюються Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». (далі - Закон №2493-III)
Відповідно до статті 1 Закону №2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. (ч.1 ст. 2 Закону №2493-III)
Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
За змістом ч.1 ст. 10 Закону №2493-III прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується питання обрання голови ради, відповідно заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади.
Підстави притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності визначені Кодексом законів про працю України, при цьому, аналізуючи норми вказаного кодексу, суд дійшов висновку, що заступник голови районної ради не є суб`єктом притягнення до дисциплінарної відповідальності з боку голови районної ради з огляду на таке.
Так, за протиправне невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов`язків, особа повинна нести відповідальність, передбачену нормами законодавства про працю. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок.
Дисциплінарному проступку, як і будь-якому іншому протиправному діянню, притаманна єдність суб`єктивних та об`єктивних ознак, сукупність яких є складом правопорушення, а саме суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.
Суб`єктом дисциплінарного проступку є фізично осудна особа, яка перебуває у трудових правовідносинах (працівник) та вчинила дисциплінарний проступок. Суб`єкти розподіляються на загального та спеціального. На першого поширюються загальні норми про дисципліну (КЗпП, правила внутрішнього трудового розпорядку тощо), а на другого спеціальні (закони, статути тощо). Отже, спеціальним суб`єктом дисциплінарного проступку є фізично осудна особа, яка перебуває у трудових правовідносинах (службовець) та вчинила дисциплінарний проступок, суб`єктом якого може бути лише певна особа.
Посадові особи органів місцевого самоврядування належать до спеціальних суб`єктів. Загальним об`єктом дисциплінарного проступку є суспільні відносини, що виникають у процесі спільної праці, врегульовані нормами трудового права. Безпосереднім об`єктом порушення трудової дисципліни можуть бути окремі елементи внутрішнього трудового розпорядку (наприклад, трудові обов`язки).
Особливістю притягнення до дисциплінарної відповідальності є те, що цей вид відповідальності застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищими за рівнем щодо органів, указаних вище. Таким чином, для виникнення права застосування дисциплінарної відповідальності необхідна сукупність трудових правовідносин та відносин службового підпорядкування.
Розглядаючи суб`єктивну сторону дисциплінарного правопорушення, суд враховує, що при дисциплінарній відповідальності обов`язковою є службова підпорядкованість між особою, яка притягається до цього виду відповідальності, і особою, яка застосовує заходи дисциплінарної відповідальності, тобто суб`єктом дисциплінарного проступку є член визначеного стійкого колективу, а суб`єктом контролю та примусу є власник, уповноважений ним орган, безпосередній чи вищий за рівнем керівник.
Як вже було зазначено вище, заступник голови районної ради є виборною посадою.
Відповідно до положень статті 23 Закону №2493-III особи, винні у порушенні законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, притягуються до цивільної, адміністративної або кримінальної відповідальності згідно із законом.
Слід зазначити, що притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб органів місцевого самоврядування врегульовано розділом VI Закону №2493-III, яким визначено відповідальність за порушення законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, не передбачено.
Разом з тим, одним з основних принципів служби в органах місцевого самоврядування, закріплених у статті 4 Закону №2493-III, є персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.
В свою чергу, статтею 19 цього Закону визначено, що організація навчання і підвищення кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, просування їх по службі, визначення тривалості робочого часу, порядку здійснення ними службових відряджень та відшкодування витрат на ці відрядження, а також особливості їх дисциплінарної відповідальності, вирішення інших питань, пов`язаних із службою в органах місцевого самоврядування, забезпечуються у порядку, передбаченому законом.
Однак, до теперішнього часу такий порядок законодавчо не визначений, оскільки жодного механізму застосування цього виду відповідальності до такого спеціального суб`єкта, як посадова особа місцевого самоврядування, законодавством не встановлено.
Водночас, згідно з ч.3 ст. 7 Закону №2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Таким чином, враховуючи відсутність у зазначеному Законі особливої процедури притягнення заступника голови районної ради до дисциплінарної відповідальності, на заступника голови районної ради поширюються порядок застосування дисциплінарного стягнення та гарантії, передбачені Кодексом Законів про працю України .
Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. (ч. 1, 3 статті 147-1 КЗпП)
Тобто, особливістю притягнення до дисциплінарної відповідальності є те, що цей вид відповідальності застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Для виникнення дисциплінарної відповідальності необхідна сукупність трудових правовідносин та відносин службового підпорядкування.
Крім того, повноваження голови районної ради визначені статтею 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою не передбачено притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб органу місцевого самоврядування, зокрема і заступника голови районної ради.
Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що законодавство не містить положень, які б передбачали одноосібне право голови районної ради застосовувати дисциплінарне стягнення до посадових осіб ради, які займають виборні посади.
Враховуючи відсутність спеціальної процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника районної ради, з аналізу частини першої статті 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 147-1 КЗпП України, оскільки при дисциплінарній відповідальності обов`язковою умовою є службова підпорядкованість між особою, яка притягається до цього виду відповідальності, і особою, яка застосовує заходи дисциплінарної відповідальності, суд дійшов висновку, що дисциплінарне стягнення до заступника голови районної ради не може бути застосоване головою районної ради. Наведене дає підстави для висновку про неможливість прийняття головою районної ради одноособових розпоряджень про накладання дисциплінарних стягнень на заступника голови районної ради, адже ця посада є виборною і відповідне рішення повинно прийматись районною радою.
Наведене відповідає позиції, викладеному в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №140/1110/16-а.
Більше того, досліджуючи питання дисциплінарної відповідальності слід зазначити, що це є одним із видів юридичної відповідальності, яка встановлена законодавством за протиправну поведінку працівника. Так, за протиправне невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов`язків особа повинна нести відповідальність, передбачену нормами законодавства про працю. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, яким є винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Дисциплінарний проступок може виражатись дією або бездіяльністю особи, яка порушує вимоги законодавства про працю, локальних актів, наказів або розпоряджень роботодавця, що встановлюють трудові обов`язки працівника.
З розпорядження голови районної ради № 53-од від 19.08.2019 вбачається, що догану позивачу оголошено за неналежне виконання посадових обов`язків.
Однак, жодних документальних доказів, в чому саме полягало неналежне виконання посадових обов`язків суду не надано.
Клопотання про допит свідків було заявлено предстаником відповідача-2 в усній формі, що не відповідає приписам ст. 92 КАС України.
До того ж слід зауважити на тому, що застосуванню дисциплінарного стягнення повинно передувати службове розслідування за процедурою, визначеною Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних відносин).
Однак, службове розслідування відповідачем-1 проведено не було.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. (ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України)
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що розпорядження голови Верхньодніпровської районної ради № 53-од від 19.08.2019 року прийнято з перевищенням повноважень голови районної ради та з порушенням вимог чинного законодавства, внаслідок чого, розпорядження підлягає скасуванню як таке, що є протиправним.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суму втраченої середньої заробітної плати (упущеної вигоди) в розмірі 15 805,31грн., суд зазначає наступне.
Однак, вказані доводи та розрахунок суд оцінює критично з огляду на те, що розпорядженням № 53-од від 19.08.2019 позивача позбавлено премії та будь-якого заохочення.
Вказане також підтверджено наданими до суду документами, а саме, із списку працівників виконавчого апарату районної ради для виплати премії вбачається, що ОСОБА_1 визначено премію за серпень місяць 2019 року у розмірі 0%.
Таким чином, втрачена середня заробітна плата, яку позивач просить стягнути з відповідача, фактично є премією та заохоченнями, яких позивач був позбавлений оскаржуваним розпорядженням, оскільки посадовий оклад за серпень йому було сплачено.
При цьому, суд зазначає, що згідно з Положенням про преміювання працівників апарату та молодшого обслуговуючого персоналу районної ради, преміювання проводиться за результатами роботи щомісмячно з урахуванням особистого вкладу працівника у загальні результати роботи. У процесі визначення конкретного розміру премії враховується стан виконання працівником посадових обов`язків: обсяг і якість виконуваних робіт, дотримання термінів виконання планових робіт і доручень, виконання позапланових робіт, подання ініціативних пропозицій щодо вдосконалення роботи дотримання трудової дисципліни. Підставою для виплати премії є розпорядження голови районної ради.
Таким чином, визначення розміру премії належить до дискреційних повноважень відповідача-2, тобто, у суду відсутні повноваження для здійснення позивачу розрахунку розміру премії за серпень 2019 року.
Отже, враховуючи, що наслідком протиправного розпорядження, яке є предметом розгляду у даній справі, позивача було позбавлено премії та будь-якого заохочення, відновлення порушених прав позивача має бути відновлено шляхом зобов`язання Голови Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за серпень 2019 року і виплатити премію та будь-які заохочення, які були зняті із заробітної плати ОСОБА_1 на підставі розпорядженням голови Верхньодніпровської районної ради № 53-од від 19.08.2019 року, а також здійснити перерахунок інших виплат, що здійснювались на підставі розрахунків заробітної плати за серпень 2019 року.
Щодо доводів відповідача-1 про порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 року питання поновлення строку звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом вже вирішено та визнано причини його пропуску поважними. Будь-яких нових доказів, що стосуються строку звернення до суду відповідачем не надано, тому вказані доводи не впливають на вирішення справи по суті.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 - голови Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 800,00 грн., сплачений ним за подання позову, за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 - голови Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення середньої заробітної плати задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Верхньодніпровської районної ради Кравченка Артема Вадимовича № 53-од від 19.08.2019 року "Про оголошення догани ОСОБА_1 ".
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна