Справа № 640/6893/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Київ № 640/6893/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомКомунального підприємства «Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Макарівської селищної ради
доДержавної екологічної інспекції Столичного округу
про визнання протиправним та скасування припису від 20.09.2019 №3/3/001488 в частині,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Макаріської селищної ради (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Столичного округу (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису № 3/3/001488 від 20.09.2019 р. в частині:

оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку під розміщення сміттєзвалища в адміністративних межах села Наливайківка та земельних ділянок під свердловинами в межах смт. Макарів;

проводити ущільнення відходів та вкриття їх ізолюючим матеріалом - постійно;

здійснювати захоронення твердих побутових відходів та експлуатацію полігону твердих побутових відходів (сміттєзвалища) відповідно до затверджених правил експлуатації полігонів побутових відходів - постійно;

отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не мав повноважень проводити перевірку позивача та виносити припис з питань оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під розміщення сміттєзвалища в адміністративних межах села Наливайківка та земельних ділянок під свердловинами в межах смт Макарів, оскільки дані повноваження чинним законодавством України надано органам Держгеокадастру, отже припис в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню. Обсяг видобування позивачем підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу, а, отже, в силу приписів ст. 23 Кодексу України про надра КП «Макарів ВУЖКГ» не потребує отримання спеціального дозволу на користування ділянкою надр відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра. Вимоги припису, зокрема, постійно проводити ущільнення відходів та вкриття їх ізолюючим матеріалом та здійснювати захоронення твердих побутових відходів та експлуатацію полігону твердих побутових відходів (сміттєзвалища) відповідно до затверджених правил експлуатації полігонів побутових відходів є такими, що перечать нормам чинного законодавства України, оскільки, за своїм змістом суперечать суті припису, який є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Оскаржуваний припис в цій частині не встановлює визначених строків для усунення порушення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до затвердженого плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2019 рік на підставі наказу від 04.09.2019 р. №947-П та посвідчення (направлення) від 31.05.2019 р. №3/3/001488 у період з 09.09.2019 року по 20.09.2019 року головними спеціалістами - державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу було здійснено перевірку позивача.

За результатами перевірки було складено Акт №3-3/140 від 20.09.2019 р. перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. У даному Акті зафіксовано наступні порушення: облік забору та використання води здійснюється без вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими; не повірені засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та здійснюють облік об`ємів забору і скидання води; здійснюється порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів; недотримання правил експлуатації полігонів побутових відходів; оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку під розміщення сміттєзвалища в адміністративних межах села Наливайківка та земельних ділянок під свердловинами в межах смт. Макарів; користування ділянкою надрами здійснюється без наявності спеціального дозволу.

На підставі висновків Акту перевірки, відповідно до статі 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та Положення про державну екологічну інспекцію Столичного округу від 27.11.2018 р. №259, з метою усунення порушень у сфері природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища КП «Макарівське ВУЖКГ» 20.09.2019 року відповідачем винесено припис №3/3/001488, яким, зокрема, зобов`язано позивача: 1) у десятиденний строк після отримання припису розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених порушень; 2) оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку під розміщення сміттєзвалища в адміністративних межах села Наливайківка та земельних ділянок під свердловинами в межах смт. Макарів; 3) проводити ущільнення відходів та вкриття їх ізолюючим матеріалом;

4) провести ревізію та внести зміни до паспорту місця видалення відходів; 5) здійснювати захоронення твердих побутових відходів та експлуатацію полігону твердих побутових відходів (сміттєзвалища) відповідно до затверджених правил експлуатації полігонів побутових відходів; 6) встановити лічильники в кількості в кількості 3 одиниць на свердловини для обліку забору та використання води; 7) повірити засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та здійснюють облік об`ємів забору і скидання води; 8) отримати спеціальний дозвіл користування надрами.

Не погоджуючись із вказаним приписом, позивач оскаржив його до суду в частині пунктів 2, 3, 5, 8.

Судом було встановлено, що позивач діє на підставі Статуту затвердженого рішенням Макарівською селищною радою від 20.12.2018 р. №678-40-VІІ. Відповідно до п. 4.14 Статуту позивач здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності згідно з законодавством.

У акті перевірки зафіксовано, що позивач має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 7.3170 га під існуючими полями фільтрації та державний акт від 09.09.2008 р. на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0528 га для обслуговування майнового комплексу. Земельна ділянка, на якій розміщено сміттєзвалище, розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області за межами населеного пункту не оформлена належним чином та відсутні правовстановлюючі документи. Площа земельної ділянки складає 18,82 га кадастровий номер: :04:019:0027. Державна реєстрація на право користування чи оренди за позивачем даною земельною ділянкою відсутня. Відповідно до Розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації від 18.01.2011 р. № 38 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Макарівському районному управлінню житлово-комунального господарства для облаштування сміттєзвалища твердих побутових відходів в адміністративних межах Наливайківської сільської ради" розроблено проект землеустрою та отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-013 з кадастровим номером: :04:019:0027 площею 18,8200 га для облаштування сміттєзвалища твердих побутових відходів. Позивач має паспорт місця видалення відходів від 20.03.2001 р. реєстраційний № 6-3-40; згідно паспорта остання ревізія даних паспорта була 01.12.2004. На балансі позивача 12 артезіанських свердловин які не оформлені належним чином та відсутні правовстановлюючі документи. На дані ділянки надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на право постійного користування Рішенням Макарівської селищної ради від 16.03.2017 р. № 307-17-ІІV. Під час перевірки свердловини не облаштовані лічильниками. Дозвіл на спеціальне водокористування видано 26.09.2016 р., термін дії до 26.09.2019 р. за № 2736. Дозвіл на користування надрами відсутній. Згідно договору між позивачем та Фастівським міжрайонним відділом лабораторних досліджень ДУ «Київський ОЛЦ МОЗ України» від 16.07.2019 р. за № 68/12 щоквартально виконується організація лабораторного контролю за якістю підземних вод. Остання дезінфекція та промивка водопровідних мереж згідно Акту проводилась 15.04.2019 р. Позивач має власні очисні споруди: два вертикальні відстійники та поля фільтрації, на що має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 7.3170 га під існуючими полями фільтрації від 09.09.2019 р. серія ЯЯ № 151132.

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877) передбачені планові та позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю).

Так, частиною 7 ст. 7 Закону № 877 передбачається, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як передбачає ч. 8 ст. 7 Закону№ 877, припис це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У позовній заяві позивач посилається на той факт, що оскаржуваний припис не відповідає вимогам нормативно-правових актів, якими регламентовано процедуру проведення перевірки природоохоронного законодавства на підприємстві, а саме відсутність повноважень у відповідача перевіряти правовстановлюючі документи на землю.

Суд не погоджується із зазначеним у силу наступного.

Стаття 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачає обов`язки суб`єкта господарювання, так суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу.

Позивач зазначає, що у п. 2 та п. 8 припису дату, до якої необхідно виконати вимоги, вказано 20.03.2019 р., при тому, що припис складено 20.09.2019 р., однак вказана помилка не змінює обставин щодо відсутності у позивача спеціального дозволу на користування надрами.

Суд зазначає, що наявність зазначених неточностей (щодо зазначення дати, до якої слід усунути порушення) у оформленні припису не вказує на відсутність порушень природоохоронного законодавства з боку позивача.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до статті 1 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до Положення №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 Положення №275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 7 визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

За правилами статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) у разі необхідності вжиття заходів реагування протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. (пункт 19 частин першої статті 4 КАС України)

Відтак, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.

З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому "законність" припису передбачає його обґрунтованість.

Згідно пункту 15 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» комплексні планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини 2 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів, що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Пункт 2 припису містить вимогу надати оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку під розміщення сміттєзвалища в адміністративних межах села Наливайківка та земельних ділянок під свердловинами в межах смт. Макарів відповідно до вимог ст. 124, ст. 125 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом.

Приписами статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Згідно з ч.1 статті 20 - 2 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 Земельного кодексу України).

Так, суд зазначає, що під час проведення перевірки першочергово перевіряється наявність законних підстав (право користування, власності) щодо користування земельними ділянками, однак відповідну документи на розгляд перевіряючих позивачем надано не було, що, в свою чергу, позивачем не заперечується й у позовній заяві.

Частиною 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, наведені правові норми свідчать про те, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

Така спрямованість припису на усунення виявлених перевіркою порушень у встановлені органом державного нагляду (контролю) строки узгоджується і з положеннями абз.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими підставами для здійснення позапланових заходів є: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про відходи» передбачено, що на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

За змістом ч.5 ст.33 Закону України «Про відходи» визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи» терміни вживаються в таких значеннях: - видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводить до їх утилізації; - відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Статтею 17 зазначеного Закону визначені обов`язки суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, серед яких, визначення складу властивостей відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до розділу 1 Інструкції про зміст і складання паспорта місць видалення відходів, затвердженої Наказом Мінекобезпеки України від 14.01.1999р. №12 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 лютого 1999 р. за № 60/3353, спеціальний паспорт місця видалення відходів (далі - МВВ) складається власником МВВ відповідно до цієї Інструкції. Дані паспорта МВВ після його затвердження і присвоєння реєстраційного номера, вносяться до реєстру місць видалення відходів відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач при прийнятті спірного припису діяв у відповідності до вимог ст.19 Конституції України та ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, спірний припис прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Відповідно до частини п`ятої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо посилання позивача на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області у справі №370/2925/19 від 27.11.2019 р. було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №001901 від 20.09.2019 р. на ОСОБА_1 за порушення ст. 47 КУпАП було встановлено, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу, а тому у позивача не виникає обов`язку отримувати спеціальний дозвіл на користування надрами, суд зазначає наступне.

Під час вирішення даного спору судом було досліджено акт перевірки та припис від 20.09.2019 р., який частково оскаржується позивачем. Так, суд відзначає, що згідно п. 6 та п.7 припису позивача було зобов`язано встановити лічильники в кількості трьох одиниць на свердловини для обліку забору та використання води на виконання п. 7 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України та повірити засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та здійснюють облік об`ємів забору і скидання води.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобов`язані здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Пункти 6 та 7 припису позивачем не оскаржуються, отже позивач погоджується з зафіксованими порушеннями щодо нездійснення контролю засобами вимірювальної техніки у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод. Отже посилання позивача на нібито встановлені рішенням суду факти що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу з посиланням на дані помісячного водовідбору підземних вод зі свердловин позивача за 2018 рік (додано до позову) судом не приймається, оскільки, під час прийняття Макарівським районним судом Київської області рішення у справі №370/2925/19 від 27.11.2019 р. не досліджувалися ані акт перевірки від 20.09.2019 р., ані сам припис від 20.09.2019 р. частина пунктів якого оскаржено позивачем у даному провадженні. Отже, обставини встановлені рішенням суду у справі №370/2925/19 від 27.11.2019 р. не є такими, що не підлягають доведенню в силу вимог ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, та не спростовують виявлених приписом в частині, що оскаржується позивачем порушень вимог чинного законодавства. Оскільки, облік забору та використання води здійснюється без вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими приладами, не повірені засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та здійснюють облік об`ємів забору і скидання води, то посилання позивача, як на підставу, що кількість водовідбору не перевищує 300 кубічних метрів на добу з посиланням на дані помісячного водовідбору підземних вод зі свердловин позивача за 2018 рік, є такими що не підтверджують відповідність кількісних показників водовідбору відображених у даних помісячного водовідбору за 2018 р. За відсутності передбачених законом лічильників не можливо встановити на підставі яких вимірювальних приладів позивачем було внесено такі дані. Таким чином, наведене вище підтверджує обов`язок позивача отримувати спеціальний дозвіл користування надрами.

З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства.

За наведених обставин, вимоги відповідача викладені у пунктах 2, 3, 5, 8 припису є законними та такими, що скасуванню не підлягають.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у даному випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Макарівської селищної ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.