Справа № 362/1727/20
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/1727/20
Провадження 2-а/362/87/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Шевченко М.В.,

представника позивача Бутко Д.Г.,

представника відповідач Ляш Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - заступник директора Департаменту-начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович, про скасування постанови від 21.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення,,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 21 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, винесеної заступником директора Департаменту-начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 1700 гривень, у справі про адміністративне правопорушення, розпочатої на підставі Протоколу №2 від 14.01.2020 року у зведеному виконавчому провадженні №55597446.

Вважає, що вищезазначена оскаржувана постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження обставин справи та матеріалів виконавчого провадження, а також остання винесена на підставі протоколу №2 від 14.01.2020 року, який складений з грубим порушенням.

Ухвалою судді Васильківський міськрайонний суд Київської області від 07.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.63-64).

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав наполягаючи на їх задоволенні. Вказуючи на те, що ОСОБА_1 не міг з`явитися до виконавця, оскільки перебував у щорічній відпустки про що ним повідомлялося державного виконавця, але не зважаючи на це було винесено постанову.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позиву, крім того матеріали справи містять відзив, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю виходячи з того, що боржником у зведеному виконавчому провадженні №55597446 є ПрАТ «Компанія «Райз» в особі гр. ОСОБА_1 , та останній не виконав вимоги державного виконавця, через що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.69-76).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Суд, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №55597446 заведене на виконання постанови Київського апеляційного суду від 07.08.2019 року про стягнення заборгованості з ПрАТ «Компанія «Райз» в особі гр. ОСОБА_1 .

Так, в зв`язку із невиконанням боржником зазначених у зведеному виконавчому провадженні рішень, на адресу боржника направлено виклик державного виконавця від 26.11.2019 року згідно якого позивачу необхідно було з`явитися до відділу для надання пояснень стосовно невиконання рішень 03.12.2019 року, 10.12.2019 року, 17.12.2019 року, 24.12.2019 року та 31.12.2019 року о 10-00 год. (а.с. 106-108).

На адресу боржника направлено виклик державного виконавця від 08.01.2020 року згідно якого позивачу необхідно було з`явитися до відділу для надання пояснень стосовно невиконання рішень 14.01.2020 року о 10-00 год., яку він отримав (а.с.109-112).

14.01.2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт про повідомлення ОСОБА_1 керівника ПрАТ «Компанія «Райз» про складання протоколу про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 з невідомих причин 14.01.2020 року для розгляду протоколу не з`явився (а.с.113-116).

Протокол №2 від 14.01.2020 року був направлений для відома керівнику ПрАТ «Компанія «Райз» ОСОБА_1 (а.с.117-120).

На адресу боржника направлено виклик державного виконавця від 14.01.2020 року, в якому повідомлялося, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 21.01.2020 року о 10. Год. 00 хв., який позивач отримав (а.с.121-122).

20.01.2020 року представник ПрАТ «Компанія «Райз» Кривенда М.В. надсилає клопотання старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. про відкладення розгляду справи, оскільки керівник ПрАТ «Компанія «Райз» ОСОБА_1 перебуває у щорічній відпустки відповідно до наказу №8а від 02 грудня 2019 року (а.с.22, 20).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ міністерства юстиції 10.03.2020 року було відкрито виконавче провадження на підставі постанови відділу Примусового виконання Департаменту виконання служби Міністерства юстиції України від 21.01.2020 року про стягнення зі ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 700 грн. (а.с.8).

21.01.2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеною заступником директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, ст. ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.124-130), яку також було надіслано на адресу позивача (а.с.131).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 188-13 КУпАП передбачає, що невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, відповідно до ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали адміністративної справи підтверджують про отримання ОСОБА_1 зазначеного виклику державного виконавця на 21.01.2020 року за вих. № 55597446/20.1-4/23, судом встановлено, що позивач не виконав вимоги державного виконавця та не з`явився до відділу для надання пояснень без поважних причин, доказів щодо поважності причин неявки до державного виконавця, представником позивача суду надано не було.

Крім того, вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення передбаченого ст. 188-13 КУпАП, в повному обсязі підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №2 від 14.01.2020 року, який відповідає нормам КУпАП, вимогою державного виконавця 26.11.2019 року, актами державного виконавця, а тому при винесенні оскаржуваною постанови державний виконавець дійшов до вірного висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, а його дії вірно кваліфіковано, як невиконання законних вимог виконавця, неявка без поважних причин за викликом виконавця.

Що стосується посилання представника позивача в ході розгляду справи на клопотання від 20.01.2020 року за підписом представника ПрАТ «Компанія «Райз» М.В. Кривенда про перенесення дати явки керівника боржника як на доказ поважності неявки останнього до ВПВР Деапартаменту ДВС СЮ України, то суд зазначає, що до даного клопотання не було додано жодного доказу поважності неявки представника боржника до відділу примусового виконання рішень, а ті накази, які долучив позивач до позовної заяви, з`явились лише під час подання до суду позовної заяви і не були предметом розгляду державним виконавцем під час проведення виконавчих дій. Також представник позивача в ході розгляду справи не зміг пояснити причин ненадання наказів до клопотання державному виконавцю.

Отже, вважати, причини неявки представника ПрАТ «Компанія «Райз» до відділу поважними у суду не має підстав, а доводи представника позивача з цього приводу є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена заступником директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю. від 21.01.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» є правомірною, а підстави для її скасування, як того просить позивач - відсутні, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 18, 76 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 188-13, 245, 251 КУпАП, статтями 2, 20, 72, 77, 78, 241-246, 268-271, 287 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - заступник директора Департаменту-начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Руслан Юрійович, про скасування постанови від 21.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко