Справа № 380/1595/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1595/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Електроконтакт Захід" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю "Електроконтакт Захід" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.09.2017 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» на підставі поданих декларації сплачувало узгоджені суми податкових зобов`язань, в строки визначені Податковим кодексом України. Проте, сплачені позивачем кошти були неправомірно спрямовані контролюючим органом в погашення заборгованості згідно ст. 87 Податкового кодексу України. Зазначає, що в позивача відсутня будь-яка заборгованість зі сплати податків до державного бюджету. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення - рішення про накладення штрафу, винесене за порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань відповідно до поданих позивачем декларацій, є протиправним. Звертає увагу, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно з Податковим кодексом України у випадку сплати суми грошового зобов`язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу. Вказує також, що Головним управлінням ДФС у Львівській області порушено порядок надіслання податкового повідомлення-рішення та його винесення, оскільки у податковому повідомленні-рішенні неправильно зазначено адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід», а також прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення в день коли був складений акт перевірки, чим порушено право позивача на ознайомлення з актом податкової перевірки та подання заперечень.

Ухвалою від 02.03.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 13.04.2020 (вх. № 19588). Зазначає, що Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт-Захід» за результатами якої складено акт від 21.07.2017 року № 51/13-01-12-31/23272445. Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату позивачем самостійно визначеного грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, що перевищує 30 календарних днів у сумі 42248,2 грн, чим порушено п.п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України. Відтак, Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 20% від суми заборгованості на суму 8449,64 грн за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Вказує, що у товариства з обмеженою відповідальністю "Електроконтакт Захід" був наявний податковий борг, оскільки після набрання законної сили постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2012 в справі № 2а-2979/12/1370, податковим органом у відповідності до вимог законодавства винесено нові податкові повідомлення-рішення, а саме: № /17594 та № /17596 від 13.11.2015 на нескасовану частину податкового зобов`язання, які, в свою чергу, були оскаржені товариством з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт - Захід» до Львівського окружного адміністративного суду (справа № 813/3026/16). Таким чином, оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015 у справі № 2а-2979/12/1370 залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2012, рішення суду набрало законної сили і, відповідно, нескасоване грошове зобов`язання вважається узгодженим і підлягає сплаті позивачем у встановленому Податковим кодексом України порядку. Відтак, відповідачем зараховано кошти, які сплачувались позивачем кожного місяця за результатами господарської діяльності, в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість, відповідно до ст.87 Податкового кодексу України. Окрім того, позивач помилково вказує, що акт та податкове повідомлення-рішення прийняті в один і той самий день. Оскільки, акт камеральної перевірки №51/13-01-12-31/23272445 складений 21.07.2017, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення № прийнято 18.09.2017.

Протокольною ухвалою від 23.07.2020 суд закрив підготвоче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 29.09.2020 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.09.2020 щодо позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 29.09.2020 суд заслухав вступні промови представника позивача, представника відповідача, дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Представник позивача та представник відповідача погодились з переходом до письмового провадження.

Заслухавши вступну промову представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18.09.2017 Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення рішення № , відповідно до якого за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, за затримку на 510, 391, 390, 482, 359, 419, 516, 395, 422, 450, 451 календарних днів за несплату (неперерахування) юридичною особою грошового зобов`язання в сумі 42248,20 грн, зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 8449, 64 грн.

Позивач, непогоджуючись із податковим повідомленням рішенням від 18.09.2020 № , звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі ПК України в редакції станом на момент виникненя спірних правовідносин).

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 ПК України).

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з положеннями абзаців першого та четвертого пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, законодавством передбачено обов`язок контролюючого органу складати акт перевірки за результатами проведення камеральної перевірки у разі встановлення порушень і надсилати або вручати його платнику податків.

Платник податків, отримавши акт перевірки, має право протягом п`яти робочих днів подати заперечення на такий акт із викладенням мотивів незгоди з висновками акта перевірки, які обов`язково повинні враховуватися/розглядатися контролюючим органом при прийнятті рішень про визначення грошових зобов`язань.

З урахуванням вимог пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається саме протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею ПК України.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 18.09.2017 № таке рішення винесено на підставі акту № 001740/13-01-12-31/23272445 від 18.09.2017.

Представником відповідача не надано до суду акту перевірки № 001740/13-01-12-31/23272445 від 18.09.2017, а також не надоно до суду доказів скерування такого акту перевірки платнику податків товариству з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід».

Згідно з відзиву на позовну заяву представник відповідача стверджує, що податкове повідомлення-рішення від 18.09.2020 № прийнято на підставі акту від21.07.2017 № 51/13-01-12-31/23272445.

До матеріалів справи представником відповідача долучено конверт з рекомендованим повідомленням про вручення, проте таке поштове відправлення (№ 190) не вручено адресату та скеровано за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 273/28, м. Львів.

Суд вказує, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» є вул. Юрія Липи, 10/54, м. Львів. Окрім того, з поданого конверту з рекомендованим повідомленням про вручення не є за можливе встановити, що саме скеровувалось позивачу контролюючим органом поштовим відправленням № 190.

Також представником відповідача долучено до матеріалів справи рекомендовне повідомлення про вручення поштового відправління ( № 285) за адресою вул. Юрія Липи, 10/54, м. Львів. Проте, з вказаного рекомендованого повідомлення також не є за можливе встановити, що саме було надіслано товариству з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» поштовим відправлінням № 285.

Таким чином, поштові відправлення № 190, № 285 не можуть вважатись належними доказами скерування позивачу акту камеральної перевірки перевірки від 21.07.2017 № 51/13-01-12-31/23272445.

На підставі наведеного, суд зазначає, що оскаржуваний акт індивідуальної дії, а саме оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.09.2020 № прийнято без дотримання вимог пунктів 86.7, 86.8 статті 86 Податкового кодексу Україн. а саме: позивач був позбавлений можливості подати заперечення щодо висновків акту перевірки, відтак оскаржувне податкове повідомлення-рішення від 18.09.2020 № прийняте з порушенням закону, що свідчить про його протиправність.

Аналогічне застосування правових норм викладено в постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 (справа № 340/94/19).

Суд також звертає увагу, на те, що згідно з податковим повідомленням-рішенням від 18.09.2020 № вказано, адресу юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» - м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 273/28, м. Львів.

Проте, як зазначалось, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» - вул. Юрія Липи, 10/54, м. Львів.

У постановах від 19 травня 2020 року (справа № 820/2300/18), від 30 квітня 2020 року (справа № 810/384/16), від 17 березня 2020 року (справа № 808/4140/15), від 25 січня 2019 року (справа № 812/1112/16) Верховний Суд вказує, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли недотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Проте, у постанові від 09 липня 2020 року (справа № 340/94/19) Верховний Суд зазначає, що питання дефектності рішення контролюючого органу та вплив таких недоліків на його правомірність мають вирішуватися при розгляді відповідної справи з урахуваннях її конкретних обставин.

Таким чином, у даному випадку із встановлених обставин вбачається, що помилки та неточності допущені відповідачем саме щодо номеру та дати акту перевірки, а також щодо адреси юридичної особи суттєво впливають на зміст податкового повідомлення-рішення, оскільки не є за можливе встановити чи дійсно саме товариством з обмеженою відповідальністю "Електроконтакт - Захід" допущено порушення вимог законодавства.

Поряд із зазначеними вище процедурними порушеннями в частині позбавлення позивача права на подання заперечень на акт перевірки та їх врахування під час винесення податкового повідомлення-рішення, суд вважає, що податкове повідомлення рішення від 18.09.2020 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Додатково суд вказує, що згідно акту перевірки від 21.07.2017 № 51/13-01-12-31/23272445, контролюючим органом встановлено несплату самостійно визначеного грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме несплату податкових зобов`язань згідно податкових декларацій від 15.01.2016 № , від 18.12.2015 № на загальну суму 42248,20 грн.

Відтак, 18.09.2017 Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення рішення № , відповідно до якого за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, за затримку на 510, 391, 390, 482, 359, 419, 516, 395, 422, 450, 451 календарних днів за несплату (неперерахування) юридичною особою грошового зобов`язання в сумі 42248,20 грн, зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 8449, 64 грн.

Судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що 23 січня 2017 року на рахунок контролюючого органу надійшло 13735,00 грн в погашення самостійно визначеного податкового зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.12.2015 (за листопад 2015 року) № та 13 299,20 грн згідно податкової декларації з податку на додану вартість подану від 15.01.2016 (за грудень 2015 року) № ; 24 лютого 2017 року 2232,00 грн. та 28 лютого 2018 року 337,00 грн згідно податкової декларації з з податку на додану вартість подану від 15.01.2016 року (за грудень 2015 року) №; 24 березня 2017 року - 663,00 грн та 27 березня 2017 року - 2 889,00 грн, згідно податкової декларації з податку на додану вартість подану від 15.01.2016 року (за грудень 2015 року) № ; 24 квітня 2017 року 111,00 грн та 25 квітня 2017 року 1544,00 грн, згідно податкової декларації з податку на додану вартість подану від 15.01.2016 року (за грудень 2015 року) № ; 26 травня 2017 року 5849,00 грн, згідно податкової декларації з податку на додану вартість подану від 15.01.2016 року (за грудень 2015 року) № ; 23 червня 2017 року 107,00 грн та 29 червня 2017 року 1482,00 грн, згідно податкової декларації з податку на додану вартість подану від 15.01.2016 року (за грудень 2015 року) № .

Проте, вказані кошти контролюючим органом спрямовані на погашення боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За змістом статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, на платника податку покладено обов`язок щодо самостійної сплатити суми податкового зобов`язання, зазначеної у податковій декларації, протягом 10 календарних днів. При цьому у разі несвоєчасної сплати платником податків узгодженого грошового зобов`язання податкове законодавство наділяє контролюючий орган правом нарахувати штраф.

Положення статті 126 Податкового кодексу України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача вказує, що в позивача станом на день зарахування коштів відповідно до поданих декларацій був наявний податковий борг, оскільки після набрання законної сили постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2012 в справі № 2а-2979/12/1370, податковим органом у відповідності до вимог законодавства винесено нові податкові повідомлення-рішення, а саме: № 000179220/17594 та № /17596 від 13.11.2015 на нескасовану частину податкового зобов`язання, які, в свою чергу, були оскаржені товариством з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт- Захід» до Львівського окружного адміністративного суду (справа № 813/3026/16). Оскільки, рішення суду у справі № 2а-2979/12/1370 набрало законної сили, нескасоване грошове зобов`язання вважається узгодженим і підлягає сплаті позивачем у встановленому Податковим кодексом України порядку.

Проте, судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2012 року у справі № 2а-2979/12/1370 за позовом ТОВ «Електроконтакт-Захід» до ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № /391 від 22.03.2012 року в частині визначення ТОВ «Електроконтакт-Захід» грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 338140,87 грн., податкове повідомлення рішення № /391 від 22.03.2012 року - в частині визначення ТОВ «Електроконтакт-Захід» грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 271934,5 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2012 року у справі № 2а-2979/12/1370 залишено без змін.

За наслідками набрання законної сили постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.10.2012 року у справі № 2а-2979/12/1370, ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області 13.11.2015 року прийнято податкові повідомлення - рішення на не скасовану частину податкового зобов`язання, № /17594 та № /17596.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 13.11.2015 № /17594 та №/17596 товариство з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт- Захід» звернулось із позовом до суду 13.09.2016 (справа № 813/3026/16). Рішення у вказаній справі прийнято Львівським окружним адміністративним судом 04.08.2020 та набрало законної сили 08.09.2020 (згідно відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду»).

Суд вказує, що згідно з підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України).

Таким чином, станом на момент зараховування коштів позивача в рахунок погашення податкового боргу, а також станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 18.09.2017 № у позивача була відсутня узгоджена заборгованість, оскільки податкові повідомлення-рішення позивачем були оскаржені останнім в судовому порядку.

Суд також вказує, що представником відповідача не долучено доказів щодо наявності у позивача станом на момент зараховування коштів в рахунок погашення податкового боргу іншої узгодженої суми заборгованості.

Лише за наявності суми узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, орган державної податкової служби відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України зобов`язаний зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу.

На підставі наведеного, суд вказує, що контролюючим органом протиправно зараховано кошти, сплачені позивачем згідно податкових декларацій від 15.01.2016 № 927281788, від 18.12.2015 № , в рахунок погашення податкового боргу, оскільки такий, станом на момент списання коштів, у позивача був відстуній.

Відтак, застосування до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України є протиправним.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2019 року (справа № 2а-2235/12/0970).

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Голоного управління ДФС у Львівській області від 18.09.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102,00 грн підлягає стягненню на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись статтями 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» (вул. Юрія Липи, 10/54, м. Львів, 79020, ) до Головного управління ДПС У Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 18.09.2017 № .

3. Судовий збір в розмірі 2102,00 грн стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Електроконтакт Захід» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 09.10.2020.

Суддя Костецький Н.В.