Справа № 560/4323/20
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4323/20
РІШЕННЯ
іменем України

08 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук А.М.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить визнати протиправним та скасувати п.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2020 за №56 "Про результати службового розслідування по факту відсутності на військовій службі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 ".

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2020 № 56 на майора ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення ст. 13,16,49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення був акт службового розслідування за фактом вчинення порушення службової дисципліни 18.05.2020. З такою позицією відповідача позивач не погоджується та зазначає, що дійсно 18.05.2020 не вийшов на службу, проте через поважні причини. Вказує, що 22.06.2020 на позивача також складено протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП (невихід на службу без поважних причин більше трьох годин протягом робочого часу) та 10.06.2020 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (поява на території військової частини в нетверезому стані). Однак, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03.07.2020, яка набрала законної сили 14.08.2020 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 172-15 та частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Позивач вважає, що наказ №56 від 19.06.2020 є протиправним і таким, що грубо порушує права, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 10.08.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що майор ОСОБА_1 18.05.2020 з 08 год. 20 хв. до 12 години знаходився у своїй квартирі, проводив час на власний розсуд та перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою ХОПЛ від 18.05.2020 з діагнозом "алкогольне сп`яніння", замість того щоб знаходитись на території військової частини НОМЕР_1 та виконувати обов`язки військової служби, у тому числі свої функціональні обов`язки за посадою. Вказує, що командиром військової частини НОМЕР_1 при обрані виду дисциплінарного стягнення враховано також те, що майор ОСОБА_1 мав дисциплінарне стягнення за появу на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння у вигляді "суворої догани". А тому, в задоволені позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Позивач - майор ОСОБА_1 старший технік авіаційно - технічного загону ескадрильї ДКЛА ВР-2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 05.12.2019. В Збройних Силах України з 2018 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №135 від 18.05.2020 призначено службове розслідування по факту відсутності на військовій службі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 .

Актом службового розслідування по факту відсутності на військовій службі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 зафіксовано, що на ранковому шикуванні 18.05.2020 під час перевірки наявності особового складу виявлено відсутність на військовій службі старшого техніка авійаційно - технічного загону ескадрильї ДКЛА майора ОСОБА_1 . На телефонні дзвінки не відповідав.

Після шикування майор ОСОБА_3 наказав лейтенанту ОСОБА_4 та прапорщику ОСОБА_5 поїхати до місця проживання майора ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 для з`ясування причин його відсутності на службі. Прибувши до місця проживання майора ОСОБА_1 , їм ніхто двері не відчинив про що вони доповіли майору ОСОБА_3 . Близько 10 години майор ОСОБА_3 зателефонував дружині майора ОСОБА_1 ОСОБА_6 . Близько 12 години дружина майора ОСОБА_1 відчинила квартиру, разом з нею до квартири зайшли лейтенант ОСОБА_7 та прапорщик ОСОБА_5 та побачили, що майор ОСОБА_1 лежить на ліжку у невміняємому стані, зі слів дружини в алкогольному сп`янінні. Про виявлення майора ОСОБА_1 у невміняємому стані за місцем проживання майор ОСОБА_3 доповів полковнику ОСОБА_8 . За наказом полковника ОСОБА_9 майор ОСОБА_3 разом з представниками Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку та старшиною ОСОБА_10 виїхали до місця проживання майора ОСОБА_1 . Прибувши на місце майор ОСОБА_3 , запитав майора ОСОБА_1 чому він не з`явився на військову службу. Майор ОСОБА_1 відповів, що захворів та почав скаржитись на поганий стан здоров`я та душевну втому. Майор ОСОБА_3 та старшина ОСОБА_10 прийняли рішення вести майора ОСОБА_1 до військового госпіталю в/ч НОМЕР_2 м. Хмельницький.

В госпіталі ОСОБА_1 оглянув черговий лікар та направив на лікування у військовий госпіталь в/ч НОМЕР_3 м. Старокостянтинів (пояснення ОСОБА_3 від 19.05.2020, старшини ОСОБА_10 від 20.05.2020, лейтенанта ОСОБА_4 від 21.05.2020, прапорщика ОСОБА_5 від 21.05.2020).

10.06.2020 відносно позивача складено протокол ЛВХ №75 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 19.06.2020 за порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старшому техніку авіаційно - технічного загону ескадрильї ДКЛА військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 - оголошено попередження про неповну службову відповідність.

22.06.2020 відносно позивача складено протокол А3808 №20 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Вважаючи п.1 вищевказаного наказу про результати службового розслідування по факту відсутності на військовій службі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , протиправним ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Частиною 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року N 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статут).

Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до ст. 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року №551-ХІV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження військового звання на один ступінь; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання.

Згідно зі ст. 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст. 86 Дисциплінарного статуту).

Статтею 87 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Суд звертає увагу на той факт, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2020, яка набрала законної сили 14.08.2020 провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 172-15 та частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд приймає до уваги та вважає доведеними обставини, встановлені постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.07.2020 у справі №686/15811/20.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 18.05.2020 оглянув черговий лікар в/ч НОМЕР_2 та направив на лікування у військовий госпіталь в/ч НОМЕР_3 м. Старокостянтинів, що підтверджується копією медичної книжки ОСОБА_1 та копіями пояснень ОСОБА_3 від 19.05.2020, ОСОБА_10 від 20.05.2020, ОСОБА_4 від 21.05.2020, ОСОБА_5 від 21.05.2020, які наявні в матеріалах справи. А тому позивач 18.05.2020 з поважних причин був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про неправомірність та необґрунтованість застосування відповідачем до позивача міри дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 19.06.2020 "Про результати службового розслідування по факту відсутності на військовій службі більше трьох годин протягом робочого часу без поважних причин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 ".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя А.М. Ковальчук