Справа № 300/2614/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"08" жовтня 2020 р. справа № 300/2614/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківська міжгосподарська спеціалізована пересувна механізована колона №1" про стягнення заборгованості в сумі 4 976,85 грн., -
В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківська міжгосподарська спеціалізована пересувна механізована колона №1" про стягнення заборгованості в сумі 4 976,85 грн.
Одночасно в поданому адміністративному позові Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просило суд про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з обмеженим фінансуванням коштів, призначених для сплати судового збору. Разом з цим, зазначено, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду усіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З позову вбачається, що вказані позивачем причини звільнення його від сплати судового збору не підпадають під перелік підстав, за яких можливе звільнення від сплати судового збору, передбаченого статтею 8 Закону України Про судовий збір.
Аналогічна правова позиція викладена у ухвалах Верховного Суду від 16.02.2018 року по справі за №235/5368/17, від 01.03.2018 року по справі за №522/7044/17 та від 27.03.2018 року по справі за №496/3020/17.
Положення статті 8 Закону України Про судовий збір спрямовані на полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб. Положення даної статті не виключають можливості їх застосування і до юридичних осіб, зокрема, і до державних органів в окремих випадках.
Однак, законодавець, внісши зміни до Закону України "Про судовий збір" (який набрав чинності з 15.12.2017 року) в частині збільшення ставки судового збору, вирішив і питання щодо кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, та не включив до кола цих суб`єктів органи Пенсійного фонду України.
Невирішення законодавцем питання про фінансування позивача в частині видатків, призначених для сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду, не може слугувати підставою для звільнення судом позивача від сплати судового збору.
Окрім того, позивач звертається до адміністративного суду, як суб`єкт владних повноважень, реалізуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, звільняючи позивача від сплати судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до позивача інших платників судового збору.
Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 № 3674-VI "Про судовий збір").
Враховуючи вищенаведене, зокрема умови, встановлені положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір", оцінивши суб`єктний склад, підстави та предмет позову, судом встановлено, що вказана норма не передбачає відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення у справі за позовом органу Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до юридичної особи про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату на доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Таким чином, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, за подання даної позовної заяви.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 132, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Ухвала окремо оскарженню не підлягає, у відповідності до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Панікар І.В.