Справа № 621/1625/20
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р. Справа № 621/1625/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2020 (суддя Шахова В.В., м. Зміїв, повний текст складено 11.08.20) по справі № 621/1625/20

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Трусько Євгена Юрійовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Натина Андрій Олексійович в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Трусько Євгена Юрійовича, в якому просив скасувати постанову, серії НК № 150456 від 18.06.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП до стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп. та закрити провадження по справі.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.07.2020р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

Скасовано постанову поліцейського УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Трусько Євгена Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 150456 від 18.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09.07.2020р. та ухвалити нове, яким задовольнити заяву представника позивача - адвоката Натини Андрія Олексійовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

07.10.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване неможливістю прибути в судове засідання у зв`язку із перебуванням на службі.

Проте, колегія суддів вважає вказане клопотання не обґрунтованим, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні даного клопотання та розглянути справу без участі відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1, ч.2 , ч.3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, п.2 ч.3 ст. 134 КАС України передбачає, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2020 між адвокатським бюро "Андрія Натини" та позивачем укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 вказаного договору предметом Договору є здійснення захисту адвокатом інтересів Клієнта в усіх судах України будь-якої ланки; представництво клієнта в усіх без винятку державних органах, органах державної реєстрації, БТІ, нотаріусів, оцінювачів, громадськими організаціями, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, а також органах поліції, прокуратури та служби безпеки України; здійснення захисту адвокатом клієнта в органах виконавчої служби України; надання консультацій і роз`яснень з юридичних питань, усних та письмових довідок стосовно законодавства; складання запитів, заяв, скарг, заперечень. позовів та інших документів процесуального характеру.

Згідно з п.2.1 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги - адвокатських послуг від 19.06.2020 року сторонами даної угоди погоджено, що оплати будуть здійснені на рахунок Адвокатського бюро "Андрія Натини" до або після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем до суду першої інстанції надано копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги - адвокатських послуг від 19.06.2020 року та копію акту приймання - передачі наданої правової допомоги - адвокатських послуг від 10.07.2020 року.

В акті приймання передачі наданої правової допомоги зазначено перелік послуг та вартість наданих послуг в сумі 2700,00 грн. Доказів сплати вказаних коштів позивачем на правничу допомогу в розмірі 2700,00 до суду першої інстанції на час винесення додаткового рішення надано не було.

Колегія суддів зазначає, що разом з апеляційною скаргою апелянтом надано копію квитанції №0.0..1 від 13.08.2020 року на суму 2700,00 грн. В наданій квитанції зазначається призначення платежу, а саме: оплата правової допомоги відповідно до договору від 19.06.2020 року.

Проте, із наданої копії квитанції суд не може встановити, що позивач сплатив кошти за надання правової допомоги саме по справі №621/1625/20, оскільки договір про надання правової допомоги від 19.06.2020 року не стосувався розгляду конкретної справи №621/1625/20, а передбачав надання правової допомоги та захисту прав позивача у всіх судових лакнах, а також інших органах та організаціях.

Окрім того, відповідно до додаткової угоди до договору від 19.06.2020 року розрахунок мав відбутися або до підписання акту приймання - передачі наданої правової допомоги - адвокатських послуг від 10.07.2020 року, або після його підписання, проте з оглянутої копії квитанції судом встановлено, що оплату було здійснено 13.08.2020 року, тобто більше, ніж через місяць з дати підписання акту приймання - передачі.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить висновку, що заява представника позивача про відшкодування судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки не містить доказів оплати правової допомоги саме по справі №621/1625/20.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши додаткове рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті додаткового рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2020 по справі № 621/1625/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко