Справа № 400/2371/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 р. № 400/2371/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич Віри Леонідівни, вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А,м. Київ, 02002

третя особа:товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ГРУП", пр. Героїв України, 6, корп. 4, м. Київ, 04210

про:визнання протиправною та скасування постанови від 04.03.2020 р. ВП № 61445624,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп", про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 р. ВП № 61445624.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням закону, оскільки виконавчим округом відповідача є м. Київ, а позивач не має ані місця проживання, ані майна у м. Києві.

23.07.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позов, де зазначено, що Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) не передбачає обов`язку виконавця перевіряти будь-яку інформацію стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. У виконавчому написі та в заяві про його примусове виконання вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_2 . Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. Таким чином, у відповідача не було підстав для повернення виконавчого документа. Крім того, відповідач просила залишити позов без розгляду, посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Третя особа свою позицію щодо позовних вимог не висловила.

За клопотанням позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

24.02.2020 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис № 2278 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 41239,66 грн на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп". У виконавчому написі окремо зазначено адресу реєстрації позивача ( АДРЕСА_1 ) та адресу місця проживання ( АДРЕСА_2 ).

03.03.2020 р. ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" звернулося до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, в якій також окремо зазначено адресу реєстрації позивача ( АДРЕСА_1 ) та адресу місця проживання ( АДРЕСА_2 ).

Постановою від 04.03.2020 р. відповідачем відкрито виконавче провадження № 61445624 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 24.02.2020 р. № 2278 (а. с. 12).

Таким чином, спір між сторонами зводиться до того, чи мала відповідач повноваження приймати до виконання виконавчий напис, враховуючи територіальні межі діяльності приватного виконавця.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначені Законом № 1404.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону № 1404 передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403).

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404 врегульовано, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

У той же час, ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1404 передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом ст. 19 Закону № 1404 право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Отже, Законом № 1404 та Законом № 1403 визначено вимоги (критерії) до місця відкриття виконавчого провадження.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403 право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 1403 виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404 у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404 визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У п. 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), зазначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження, зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

При цьому, згідно з п. 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах виконавчого округу останнього, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи з місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. У протилежному випадку - виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття його до виконання як такий, що пред`явлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У справі, яка розглядається, виконавче провадження було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. за заявою стягувача, в якій адресою проживання боржника зазначено: АДРЕСА_2 .

Однак, позивач не проживає та не перебуває у м. Києві, у вказаному місті відсутнє будь-яке майно вказаної фізичної особи - боржника.

Відповідачем надана копія кредитного договору від 27.06.2012 р. № 65176, укладеного між ПАТ "Терра Банк" та ОСОБА_1 , в якому адреса реєстрації позивача вказана: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії паспорта позивача, вона з 18.08.1991 р. зареєстрована по АДРЕСА_1 (а. с. 18). Як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.06.2020 р., позивач має нерухоме майно лише на території Миколаївської області (а. с. 19-26).

Будь-яких даних, які б підтверджували наявність майна у позивача у м. Києві, відповідачем до суду не надано.

До того ж, оскаржувану постанову відповідач надсилала на зареєстровану адресу позивача у м. Миколаєві (а. с. 13).

Таким чином, оскільки копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей щодо проживання/перебування позивача у м. Києві або наявності у неї там майна, що надавало б відповідачу підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, суд дійшов висновку щодо відсутності у відповідача правових підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 р. ВП № 61445624.

Суд вважає хибною позицію відповідача щодо відсутності в Законі № 1404 норми, яка передбачає проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку відомостей, які зазначені у заяві стягувача, до відкриття виконавчого провадження, оскільки приватний виконавець, вирішуючи питання щодо прийняття виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, має перевіряти наявність або відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, у тому числі і пред`явлення виконавчого документу за місцем виконання.

Більше того, відсутність у Законі прямої вказівки на вчинення таких дій жодним чином не звільняє приватного виконавця від виконання вимог приписів Закону № 1404 та Закону № 1403, щодо прийняття ним до виконання виконавчих документів саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність.

За правилами ч. 5 ст. 24 Закону № 1404 у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про вчинення відповідачем дій, передбачених ч. 5 ст. 24 Закону № 1404.

Суд відзначає, що вказана у виконавчому написі від 24.02.2020 р. № 2278 чи в заяві стягувача інформація про місце проживання боржника, не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час відкриття виконавчого провадження, адже, у протилежному випадку, допускалася б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (непідтвердженої доказами) задля штучної зміни виконавчого округу.

Таким чином, особливої уваги слід приділити необхідності встановлення дійсності адреси у випадку, коли документальні підтвердження її відповідності місцю проживання чи перебування відсутні.

Встановивши у даній справі, що передумовою прийняття оскаржуваного рішення про відкриття виконавчого провадження слугувало зазначення у виконавчому документі неналежної та взагалі сторонньої адреси боржника, суд вважає неприйнятним подальше провадження приватним виконавцем виконавчий дій за неналежним місцем виконання, адже всі подальші дії відбуватимуться всупереч вимог Закону № 1404.

Що ж до пропуску позивачем строку звернення, суд відзначає, що вказані в заяві відповідача про залишення позову без розгляду обставини, були встановлені та досліджені під час відкриття провадження у справі. Ухвалою від 24.06.2020 р. суд задовольнив заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнав поважними причини пропуску строку звернення та поновив пропущений строк. Будь-який інших обставин відповідач суду не повідомила.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довела правомірність оскаржуваної постанови, що має наслідком задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 840,80 грн (а. с. 35), що й підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач заявила про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. На доказ понесених витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 17.06.2020 р. № 19/20, ордер про надання правничої (правової) допомоги на ім`я ОСОБА_2 , копію його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордера від 19.06.2020 р. № КО-1 на суму 1500,00 грн та акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.06.2020 р. (а. с. 30-34). Вказані докази суд вважає належними, такими, що відповідають приписам ст. 134 КАС України, та достатніми для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Доводи відповідача про завищення вартості послуг та відсутність номеру справи в наданих адвокатом документах суд вважає необґрунтованими. Так, вартість наданих адвокатом послуг (1500,00 грн) є співмірною із сумою стягнення за виконавчим провадженням (41239,66 грн), а номер справи в договорі про надання правничої допомоги взагалі не міг бути вказаний оскільки договір датовано 17.06.2020 р., а позов до суду подано та присвоєно справі єдиний унікальний номер - 19.06.2020 р.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А, м. Київ, 02002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Груп" (пр. Героїв Сталінграду, 6, корп. 4, м. Київ, 04210, ідентифікаційний код 40911449), про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 р. ВП № 61445624 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 р. ВП № 61445624.

3. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А, м. Київ, 02002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот грн 00 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 08.10.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська