Справа № 160/8829/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року Справа № 160/8829/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський центр технічного аудиту" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
31.07.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровський центр технічного аудиту» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним подані декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Вказані декларації були повернуті позивачу з відмітками кульковою ручкою про невідповідність декларацій вимогам Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1107. Не погоджуючись з відмовою у реєстрації декларацій, позивач звернувся до бізнес-омбудсмена та Державної служби України з питань праці, відповідями яких зазначено, що відмова у реєстрації декларації не дозволяється. 15.07.2020 року позивач подав на реєстрацію ще одну декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, яка була зареєстрована. Позивач зазначає, що форма зареєстрованої декларації була ідентична формі попередніх декларацій. Позивач вважає бездіяльність Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо нереєстрації декларацій протиправною, з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Придніпровський центр технічного аудиту» дотримано приписів чинного законодавства щодо заповнення та подачі декларації. Позивач зауважує, що чинним законодавством не передбачено права Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області повертати подані позивачем примірники декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці без здійснення їх реєстрації зі зробленими записами кульковою ручкою про наявні зауваження, недоліки, порушення тощо. Також зазначає, що при поданні декларацій у відповідача відсутнє право проводити перевірку заявлених у таких деклараціях даних та/або встановлювати недостовірність заявлених суб`єктом господарювання даних, вимагати зміни у поданих деклараціях.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/8829/20 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 01.09.2020 року
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
У судове засідання, призначене на 01.09.2020 року, з`явились представники сторін. Судом оголошено перерву у розгляді справи до 15.09.2020 року.
15.09.2020 року розгляд справи відкладено на 21.09.2020 року.
У судове засідання, призначене на 21.09.2020 року, з`явився представник позивача, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка будь-якого учасника справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
21.09.2020 року судом ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровський центр технічного аудиту» зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа - суб`єкт господарської діяльності 08.11.2016 року, відомості про товариство включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та основним видом господарської діяльності є КВЕД 71.20 Технічні випробування та дослідження.
30.04.2020 року ТOB «Придніпровський центр технічного аудиту» отримано від ЦНАП примірник декларації, поданої 09.04.2020 року зі зробленою відміткою кульковою ручкою, де зазначено наступне:
«Декларація оформлена з порушенням встановлених вимог Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок), який затверджено Постановою №1107, а саме: зазначені дані не відповідають встановленій формі (додаток 8 до Порядку).
Крім того, в декларації вказані недостовірні відомості. При цьому, зазначене найменування робіт підвищеної небезпеки не відповідає Переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються не підставі декларації у відповідності додатку 6 до Порядку».
Реєстраційний номер на отриманій позивачем декларації відсутній. Декларація не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
11.06.2020 року ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту» отримано від ЦНАП примірник декларації, поданої 03.06.2020 року, зі зробленою відміткою кульковою ручкою, де зазначено наступне:
«Декларація оформлена з порушенням встановлених вимог Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок), який затверджено Постановою №1107, а саме: не в повному обсязі у відповідності до встановленої форми (додаток 8 до Порядку) (зазначений вид робіт підвищеної небезпеки не в повному обсязі відповідає переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації у відповідності до додатка 6 до Порядку), а саме: відсутнє найменування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені в додатках 3 і 7 до порядку. Крім того, в декларації вказані недостовірні відомості».
Реєстраційний номер на отриманій позивачем декларації відсутній. Декларація не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. не була внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
З метою отримання додаткової інформації щодо причин та підставі нездійснення реєстрації поданих декларацій, представник ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту» звернувся з адвокатським запитом № 1-6/18 до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.
У відповідь на адвокатський запит ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надіслано лист № 4477-16/04 від 01.07.2020, де визначено, зокрема, наступне:
- 23.04.2020 та 04.06.2020 адміністраторами ЦНАП у встановленому законодавством порядку передано представникам управління Держпраці документи ТОВ «ПЦТА», які були розглянуті у визначений законодавством термін та результати їх розгляду 30.04.2020 року та 11.06.2020 року передані до адміністраторів ЦНАП. Декларації розглянуті всебічно, неупереджено, у повному обсязі та у встановлені законодавством терміни;
- роботодавець подає декларацію, заповнену в повному обсязі за формою згідно з додатком 8 до порядку із зазначенням видів робіт підвищеної небезпеки у відповідності до визначеного Переліку. Повідомляємо, що зазначені в деклараціях ТОВ «ПЦТА» дані не відповідали встановленій формі (додаток 8 до Порядку), крім того, зазначене найменування виду робіт підвищеної небезпеки - не відповідало Переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації.
Також у вказаному листі здійснено аналіз виявлених, на думку ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, зауважень про надання недостовірної інформації у поданих ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту» деклараціях відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.
У подальшому ТОВ «Придніпровський центр технічного аудиту» направлено електронне звернення до Ради бізнес-омбудсмена, за результатами якого ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на адресу заступника бізнес-омбудсмена направлено лист № 4475-16/04 від 01.07.2020 року, у якому зазначено наступне:
"23.04.2020 року та 04.06.2020 року адміністраторами ЦНАП у встановленому законодавством порядку передано представникам управління Держпраці документи ТОВ «ПЦТА», які розглянуті у визначений законодавством термін та результати їх розгляду 30.04.2020 та 11.06.2020 передані до адміністраторів ЦНАП. Декларації розглянуті всебічно, неупереджено, у повному обсязі та у встановлені законодавством терміни. Твердження ТОВ «ПЦТА» щодо отримання безпідставних відмов у реєстрації декларації не відповідає дійсності".
Також ГУ Держпраці у Дніпропетровській області у відповіді на лист бізнес-омбудсмена зазначено, що відмова в реєстрації декларації управлінням Держпраці не допускається.
16.07.2020 року позивачем від ЦНАП отримано примірник декларації, поданої 15.07.2020 року, з відміткою про реєстрацію такої декларації відповідачем 16.07.2020 року за № 626.20.12.
Порівняючи декларації, подані позивачем 09.04.2020 року, 03.06.2020 року та 15.07.2020 року, судом встановлено, що їх форма та заповнення є ідентичними.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нереєстрації декларацій, поданих 09.04.2020 року та 03.06.2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами статті 21 Закону України «Про охорону праці»:
- роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці;
- набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 8, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
декларація про провадження господарської діяльності (далі - декларація) - документ, яким суб`єкт господарювання повідомляє дозвільний орган про свою відповідність вимогам законодавства до певного виду господарської діяльності (у тому числі матеріально-технічної бази, кваліфікації персоналу - якщо це зумовлено особливостями провадження відповідного виду господарської діяльності) та на підставі якого набуває право на провадження заявленого виду господарської діяльності і несе передбачену законом відповідальність. Форма та порядок повідомлення адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства та внесення про це запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об`єкта.
Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарській діяльності» суб`єкт господарювання має право на здійснення певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України. Реєстрацію декларацій здійснює дозвільний орган на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня отримання декларації шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відмова у реєстрації декларації не допускається.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться відомості про документи дозвільного характеру, визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", та декларації. Дозвільні органи вносять до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 1) рішення, прийняті дозвільними органами відповідно до цього Закону, - у день їх прийняття; 2) заяви та декларації, подані до дозвільних органів, та іншу інформацію про документи дозвільного характеру та декларації, необхідну для ведення зазначеного реєстру, - у день їх отримання дозвільними органами.
Аналіз вказаних нормативних приписів дозволяє прийти до висновку, що законодавець чітко розмежував процедури, за результатами яких суб`єкти господарювання отримують право виконувати роботи підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, поділивши їх на ті, зайняття якими потребує отримання дозволу від уповноваженого органу, та види діяльності, для зайняття якими достатньо повідомити дозвільний орган про свою відповідність вимогам законодавства до певного виду господарської діяльності.
Отже, законодавчо визначені дозвільний та повідомчий порядок набуття права на здійснення різних видів робіт підвищеної небезпеки.
Крім того, законом безпосередньо визначений строк внесення відомостей про декларації, подані до дозвільних органів, - у день їх отримання дозвільними органами.
Відповідно до п. 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (далі Порядок № 1107), виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначене в додатку 7, здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Декларація за формою згідно з додатком 8 подається суб`єктом господарювання (уповноваженим ним органом або особою): у паперовій формі особисто або поштовим відправленням - адміністратору; в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оформлена згідно з вимогами законів у сфері електронних документів, - дозвільному органу за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, за місцем провадження діяльності чи місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Додаток 6 до Порядку № 1107 містить перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, відповідно у пункті 6 якого вказано: роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра.
Порядок № 1107, так само як і закон, не наділяє дозвільний орган будь-якими повноваженнями стосовно перевірки інформації, зазначеній у поданій декларації, а також не містить будь-якої процедури узгодження декларації дозвільним органом. При цьому, чітко визначено, що відмова у реєстрації декларації не допускається.
Судом встановлено, що позивачем заповнено декларацію за формою та змістом відповідно до додатку № 8 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», яка була прийнята адміністратором центру надання адміністративних послуг.
При цьому, відповідачем у наданій відповіді взагалі не вказано конкретний розділ, пункт чи графу, яку позивач не заповнив, або роз`яснень, у чому саме полягає невідповідність наданої позивачем декларації додатку № 8 Порядку.
З огляду на зазначене, суд робить висновок про протиправність бездіяльності відповідача при вирішенні питання про реєстрацію декларацій, поданих позивачем 09.04.2020 року та 03.06.2020 року, що призвела до втручання у господарську діяльність позивача у спосіб, не передбачений законом.
Посилання представника відповідача на порушення вимог законодавства під час заповнення декларації суд не бере до уваги в якості належного обґрунтування правомірності дій відповідача з огляду на наступне.
Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці не є дозвільним документом та її реєстрація жодним чином не пов`язана з проведенням будь-якої перевірки суб`єкта господарювання при реєстрації відповідних декларацій. Сутність визначеного законодавством порядку реєстрації відповідних декларацій полягає саме у тому, що певні види робіт не передбачають необхідності отримання дозволу на їх проведення, а уповноважений державний орган на етапі реєстрації декларації не наділений повноваженнями надавати оцінку достовірності заявлених суб`єктом господарювання відомостям, зазначеним у декларації. У цьому випадку відповідальність за достовірність зазначеної у декларації інформації несе суб`єкт господарювання.
Будь-яких нормативних посилань, що обґрунтовували б правомірність бездіяльності відповідача щодо реєстрації декларацій, представником відповідача суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зареєструвати спірні декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, при прийнятті рішення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тобто спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем. При цьому, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі 826/4418/14).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зазначає, що задоволення позовних вимог у спосіб, який обрано позивачем, не буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційними є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може". У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним. Отже, у такому випадку буде відсутнім факт невиконання обов`язку та, відповідно, факт порушення прав позивача.
Натомість, у цій справі відповідач був зобов`язаний здійснити реєстрацію поданих позивачем декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 09.04.2020 року та 03.06.2020 року, які за формою відповідають додатку № 8 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», подані за підписом уповноваженої особи позивача, й відповідальність за зміст яких несе заявник (позивач у справі). Відмова у реєстрації декларації прямо заборонена законом. Отже, існує лише один правомірний варіант поведінки.
Враховуючи викладене, а також той факт, що наведені відповідачем підстави повернення декларацій нормативно не передбачені, суд робить висновок про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.
Стосовно позиції відповідача про реєстрацію декларації, поданої 15.07.2020 року, із посиланням на те, що відсутній спір у справі, суд зазначає наступне.
Нереєстрація декларацій призвела до того, що позивач здійснював у період з 09.04.2020 року по 15.07.2020 року свою господарську діяльність за наявності поданих, але незареєстрованих відповідачем у встановленому законодавством порядку декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.
Так, відсутність зареєстрованих декларацій, поданих 09.04.2020 року та 03.06.2020 року може в подальшому породжувати негативні правові наслідки для позивача шляхом неправомірних висновків про порушення трудового законодавства у цей період.
Відтак, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зареєструвати подані 09.04.2020 року та 03.06.2020 року декларації.
Частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За сукупності викладених обставин, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір у сумі 4394 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський