Справа № 314/460/20
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/460/20
Провадження № 2-а/314/24/2020
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2020 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кіяшко В.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 314/460/20; провадження № 2-а/314/24/2020, за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 (СРПП) Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 (СРПП) Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Р.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в обґрунтування якого вказує, що 27.01.2020 відповідачем було винесено постановусерія БАА № 602181про притягнення його до адміністративної відповідальності зап.31.3(6) ПДР та ч. 3 ст. 121 КУпАП, керуючись положеннями ст.ст. 33 та 284 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за не проходження своєчасного технічного огляду транспортного засобу.

Постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушенням норм права, суперечить вимогам закону, та не відображає дійсних обставин справи, є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню виходячи з наступного:

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» № 3565-17 від 05.07.2011 року яким було скасовано обов`язковий технічний огляд транспортних засобів, за виключенням транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю згідно статті 35 Законом України «Про дорожній рух».

Згідно статті 35 Закону України «Про Дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Згідно з ПДР, які у відповідності з Законом «Про Дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України, в пункті 31.4.1 присутня класифікація транспортних засобів по типам:

1. Легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів;

2. Автобуси;

3. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 12 т включно;

4. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 12 т;

5. Автопоїзди, тягачами яких є легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажу;

6. Автопоїзди, тягачами яких є вантажні автомобілі;

Транспортний засіб яким управляв позивач, а саме ІЖ 27175 державний номер НОМЕР_1 ,який відповідно до свідоцтва про реєстрацію важить 1750 кілограмів і кількістю місць для сидіння, що не перевищує більше ніж 8, не враховуючи місця водія, позивач вважає - легковим автомобілем.

Транспортний засіб не використовується для роботи в якості таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, у зв`язку з чим не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Лист від 16.01.2012 р. № 4/14-К-23 Управління Державтоінспекції МВС України роз`яснює, що автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки є легковим та відповідно до ст. 35 Закону України «Про Дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягає (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку).

Позивач вважає, що відповідач незаконно зробив висновок, що автомобіль позивача підпадає під категорію, автомобілів, які підлягають обов`язковому технічному контролю, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 602181 від 27.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення на позивача, не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій, а тому позивач просить скасувати постанову.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані документи і докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено. Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 27.01.2020 відповідачем було винесено постанову серія БАА № 602181про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зач. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.01.2020 о 13-50 на 20 км. а/д Запоріжжя - Донецьк керував автомобілем ІЖ 27175 державний номер НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, порушив п.31.3(6) ПДР.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідачем не було надано жодного доказу скоєння правопорушення позивачем, зокрема, пояснень свідків, відеозапису на якому було б зафіксовано порушення, тощо.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 286 КАСУ країни, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Тому позов слід задовольнити, оскільки через процесуальні порушення допущені при розгляді справи, тобто неналежну процесуальну форму дій інспектора поліції, суд позбавлений можливості висловитися про відсутність або наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а встановлення таких обставин виходить за межі предмету дослідження судом в конкретній справі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 121 КУпАП слід скасувати.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.2, 72-77,122, 140, 241, 246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 (СРПП) Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Руслана Володимировича Серія БАА № 602181 від 27.01.2020 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.- скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку спрощеного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:В. О. Кіяшко

08.10.2020