Справа № 160/9567/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9567/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року (головуючий суддя Віхрова В.С.) про повернення клопотання без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на публічній службі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі Відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на публічній службі.

24 червня 2020 року представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №160/9567/19 клопотання представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду повернуто без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на підтвердження повноважень діяти від імені Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області представник відповідача надав лише довіреність, що свідчить про те, що клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції 24 червня 2020 року, перевіривши повноваження сторін, допустив представника відповідача до участі у справі, однак у розгляді клопотання останнього було відмовлено з підстав того, що клопотання підписано особою, право якої на вчинення такий дій не підтверджено в установленому законом порядку.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З матеріалів справи встановлено, що предметом спору у даній справі є: визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №210 о/с «По особовому складу» від 26.06.2019 р. в частині звільнення з 26 червня 2019 р. за пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) підполковника поліції ОСОБА_1 (номер спеціального жетона НОМЕР_1 ) слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27 червня 2019 р.; стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.06.2019 р. по день ухвалення судом рішення у справі, без урахування податків та зборів.

Вказане свідчить про те, що адміністративна справа №160/9567/19 є справою незначної складності.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Приписами ч. 6 ст. 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

З аналізу вищенаведеного випливає те, що представником учасника даної справи, у тому числі відповідача, має право бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність, повноваження якої можуть бути підтверджені зокрема довіреністю юридичної особи.

З матеріалів справи встановлено, що клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду від 24 червня 2020 року було підписано та подано представником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Бабаніною Т.І., яка діяла на підставі довіреності, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для залишення такого клопотання без розгляду з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Крім того, приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів бере до уваги і те, що суд першої інстанції представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Бабаніну Т.І. допустив до участі у розгляді справи №160/9567/19 в судовому засіданні 24 червня 2020 року в якості представника відповідача, що, також, свідчить про те, що підстав для залишення без розгляду клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у суду першої інстанції не було.

Суд апеляційної інстанції, також, вважає за необхідне зазначити про те, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для повернення без розгляду клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду та постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання, що, у свою чергу, свідчить про наявність підстав для скасування такої ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №160/9567/19 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов