Справа № 222/700/20
Суддя: Вайновська О. Є.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/700/20
Провадження № 2-а/222/16/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Вайновської О.Є., секретаря судового засідання Гранкіної О.В., Темір В.В., за участі представника позивача Ходжайси В.Ф., відповідача Ковальової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1-го батальйону 1-ої роти УПП в Донецькій області Ковальової Тетяни Вікторівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2585801 від 25.05.2020 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 25.05.2020 року він перебував на автодорозі Маріуполь-Запоріжжя біля в`їзду до міста Маріуполя у транспортному засобі OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його батьку, чекав проїзду. В цей час, до нього підійшла інспектор поліції ОСОБА_2 та розглянула відносно нього справу про адміністративне правопорушення, після чого склала постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, інспектор не з`ясувала, чи керував він транспортним засобом в момент вчинення адмінправопорушення, відмовила йому у клопотанні про розгляд справи за місцем вчинення адмінправопорушення, здійснивши розгляд в місці його ймовірного вчинення, а також використала відеодоказ, який не може бути належним доказом в розумінні ст.40 ЗУ «Про національну поліцію».

Таким чином, враховуючи, що порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також відсутні належні докази його вчинення, просив визнати протиправними дії інспектора Ковальової Т.В., щодо складання відносно нього оскаржуваної постанови, закрити провадження у справі про адмінправопорушення, винести окрему ухвалу відносно відповідача за перевищення нею службових повноважень.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 03.06.2020 року вищенаведена позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з наданням десятиденного строку для усунення недоліків.

25.06.2020 року позивачем надано суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 26.06.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні Володарського районного суду Донецької області. Крім цього, відповідачу роз`яснено, що він за три дні до початку судового засідання має право подати відзив на позов та докази у разі заперечення позовних вимог за наявності. Також відповідачу роз`яснено його обов`язок відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, надати суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчинення дії, з приводу яких подано позов.

Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також стороні відповідача разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

22.07.2020 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов в якому зазначено, що під час патрулювання 25.05.2020 року, близько 13:33 годині вона отримала повідомлення з спецлінії «102» про те, що на блок пості №8 Запорізького шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився

та заважає безпечному дорожньому руху іншим транспортним засобам. Прибувши за вказаною адресою було встановлено, що 25.05.2020 року близько 13:28 години під час чергування на блок посту №8 поліцейським ОСОБА_3 було зупинено автомобіль OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та на запитання поліцейських водій почав вести себе підозріло, відмовився пред`являти будь-який документ, сперечався, відмовився прибрати зупинений автомобіль, який суттєво перешкоджав руху іншим транспортним засобам з проїжджої частини. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.15.10 д) ПДР України. Крім того, позивач на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.1.а ПДР України. Наведені обставини підтверджуються наявним відеозаписом з портативного реєстратора, закріпленого на форменому одязі поліцейських. Особу порушника було встановлено по паспорту громадянина України, після чого ОСОБА_2 розпочато підготовку до розгляду справи за порушення ПДР. Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 було роз`яснено його права, з`ясовані всі обставини, які підлягали з`ясуванню, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалось на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, і встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення та вину водія, ОСОБА_2 винесла, на місці вчинення правопорушення постанову за ч.3 ст.122 КУпАП. За результатами розгляду справи, до позивача було застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача Ходжайса В.Ф. під час судового розгляду справи підтримав позовні вимоги з вищезазначених підстав, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач Ковальова Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та відеодокази, суд вважає, що адміністративний позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 25.05.2020 року, о 14:08 годині інспектором роти №1 батальйону УПП в Донецькій області Ковальовою Тетяною Вікторівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2585801 від 25.05.2020 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за те, що він 25.05.2020 року, о 13:51 год., в м. Маріуполі, Шосе Володарське (Запорізьке) 90 км, керував транспортним засобом OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснив стоянку в місці де його ТЗ зробив неможливим рух іншим ТЗ, а також не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.15.10.д), пп.2.1.а) ПДР України, у виді штрафу в розмірі 510 грн. До постанови додаються докази: відео DM1 BH01081, AH01004, AH01067.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Так, за частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Унормуванням статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих

органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.

Частиною першою статті 73 КАС України обумовлено: належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно статтею 74 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, частиною другою статті 77 КАС України окреслено, що в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами статті 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, передбачені ч.3 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

За умовами "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому у неавтоматичному режимі", що затверджена Наказом МВС від 07.11.2015 року за №1395, у разі виявлення порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складення протоколу.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на порушника безпосередньо на місці вчинення.

Конституційний суд України в своєму рішенні №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання, словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

За вимогами п.7 розділу VІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; суть адміністративного правопорушення, опис обставин,

встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч.3 ст.122 КУпАП); прийняте по справі рішення застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, відповідно до пункту 2.1а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.4а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.126 КУпАП).

Пунктами 15.1, 15.2 ПДР України визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 15.10.д) ПДР України, забороняється стоянка у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.122 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно пункту 3 статті 14 Закону України «Про національну поліцію», Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано суду відеозапис ВН 01081, АН 01004.

Посилання на ці відеодокази наявні також у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2585801 від 25.05.2020 року.

Дослідженням відеозапису зробленого нагрудним реєстратором поліцейського Савченка (ВН01081, файл ), встановлено, що 25.05.2020 року о 13:27 годині

транспортний засіб автомобіль OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , знаходився на проїжджій частині вулиці Запорізьке шосе міста Маріуполя, та своєю стоянкою перешкоджав подальшому руху інших транспортних засобів. На вимогу інспектора до водія ОСОБА_1 прибрати з проїжджої частини транспортний засіб, останній відмовився, після чого інспектор попередив його про те, що змушений викликати наряд патрульної поліції, оскільки в його діях є ознаки адмінправопорушення.

Файли відеозапису ВН01412, 503000414 підтверджують факт, що керований ОСОБА_1 транспортний засіб OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснює стоянку в місці де це ускладнює і навіть робить неможливим рух інших транспортних засобів, і до таких висновків суд дійшов оскільки, як вбачається з відеозапису, інші транспортні засоби, що рухаються по проїжджій частині вулиці Запорізьке шосе міста Маріуполя, змушені об`їжджати транспортний засіб OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінюючи при цьому напрямок руху для безперешкодного проїзду, а також використовувати для руху смугу призначену для зустрічного руху.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, що полягають у порушенні правил стоянки, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, підтверджені відеодоказами.

Переглядом відеозапису АН01004 (файли , , ), встановлено, що на вимогу відповідача інспектора Ковальової Т.В. позивач ОСОБА_1 надав паспорт громадянина України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, проте, в порушення п.2.1а) ПДР України, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції Ковальовою Т.В. виконано вимоги ст.ст.276, 278, 279 КУпАП, водію роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, вирішені заявлені ним клопотання.

Після виконання вимог ст.280 КУпАП, інспектором Ковальовою Т.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2585801 від 25.05.2020 року у виді штрафу в межах санкції статті, з урахуванням особливостей, визначених ст.36 КУпАП.

Вказана постанова, за своїм змістом, відповідає положенням ст.283 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивач постанову отримав, про що свідчить його власноручний підпис.

Під час розгляду справи представник позивача Ходжайса В.Ф. фактично визнав, що автомобіль OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв на території блокпосту на проїжджій частині вулиці Запорізьке шосе в місті Маріуполі, перешкоджав проїзду інших транспортних засобів.

Проте зазначив, що порушення правил стоянки відбулося не з вини його сина ОСОБА_1 - позивача у справі, а з вини працівників поліції, які зупинили транспортний засіб автомобіль OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після того, як син відмовився виконати незаконний наказ працівників поліції, а саме пред`явити для огляду транспортний засіб, ті заборонили проїзд через блокпост та в`їзд до міста Маріуполя.

Водночас, суд звертає увагу, що предметом розгляду адміністративної справи є законність прийнятої інспектором Ковальовою Т.В. постанови про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за порушення Правил Дорожнього руху у виді штрафу, а не законність вимог працівників поліції, які зупинили транспортний засіб автомобіль OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на блокпості по вулиці Запорізьке шосе міста Маріуполя.

По-друге, небажання виконувати незаконний, на думку позивача, наказ пред`явити для огляду працівників поліції транспортний засіб, не є підставою для порушення ним Правил дорожнього руху щодо правил зупинки в частині перешкоджання руху інших транспортних засобів.

Закон України «Про дорожній рух», визначає, що Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України і учасники дорожнього руху зобов`язані неухильно їх виконувати. Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Більш того, працівник поліції, який зупинив транспортний засіб на блокпості, звертався до ОСОБА_1 з вимогою прибрати автомобіль з проїжджої частини і не перешкоджати тим самим іншим учасникам дорожнього руху.

Відмова ОСОБА_1 усунути порушення правил дорожнього руху стала підставою для виклику наряду патрульної поліції, що зафіксовано у рапорті.

Таким чином, в обстановці, що склалася, позивач зобов`язаний був дотримуватися правил зупинки керованого ним транспортного засобу OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибрати автомобіль з проїжджої частини таким чином, щоб не перешкоджати проїзду іншим учасникам дорожнього руху і надалі врегульовувати ситуацію з проїздом до міста Маріуполя через блокпост.

А отже посилання позивача та його представника, що порушення ОСОБА_1 п.15.10.д) ПДР України виникло з вини працівників поліції, які несуть службу на блокпості, суд вважає неприйнятними.

Також, суд відхиляє доводи позивача та його представника, що відповідачем не доведено, що саме позивач ОСОБА_1 керував 25.05.2020 року транспортним засобом OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Запорізьке шосе в місті Маріуполі, оскільки вони спростовані дослідженими під час розгляду справи відеодоказами, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 , особу якого було встановлено за паспортом громадянина України, перебував за кермом автомобіля OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час вчинення адмінправопорушення, передбаченого як ч.3 ст.122 КУпАП, так і адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Не ґрунтуються на положеннях ст.40 ЗУ "Про національну поліцію" і посилання позивача та його представника про неможливість використання як доказу відеозаписів з нагрудної камери інспектора Ковальової Т.В. та інспектора поліції, який зупинив транспортний засіб автомобіль OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Крім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію про фіксацію правопорушення, про що вказано в її п.9, а отже, суд вважає, відеозаписи належним доказом (в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України) вчинення позивачем адмінправопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що 25.05.2020 року, в період часу з 13-27 по 14-08 годину мала місце подія, за якою ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись на території блокпосту №8, що розташований по вулиці Володарське шосе в місті Маріуполі, порушив п.2.1а), п.15.10.д) ПДР України, що підтверджено належними доказами, а отже діях ОСОБА_4 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.1, 122 ч.3 КУпАП.

За таких обставин, встановивши під час розгляду адміністративної справи, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектор ОСОБА_2 діяла на підставі та в межах визначених ЗУ "Про національну поліцію" повноважень, з дотриманням норм ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, з дотриманням прав особи, яка притягається до адмінвідповідальності, визначених ст.268 КУпАП, винесена нею постанова про накладення адмінстягнення за своїм змістом відповідає ст.283 КУпАП, містить посилання на докази, на підставі яких вона дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адмінправопорушення, передбаченого ст.ст.126 ч.1, 122 ч.3 КУпАП, визначила ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.3 ст.122 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2585801 від 25.05.2020 року є законною, а отже адміністративний позов слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 195, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції 1-го батальйону 1-ої роти УПП в Донецькій області Ковальової Тетяни Вікторівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя О. Є. Вайновська