Справа № 320/5877/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5877/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби

на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року

у справі №320/5877/19 (розглянуто у відкритому судовому засіданні)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іто-Продакшн»

до відповідача Київської митниці Державної митної служби

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн" (надалі - позивач, ТОВ "Іто-Продакшн") з адміністративним позовом до Київської митниці ДФС (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ- UA-2019 від 16.10.2019;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125300/2019/00002;

- зобов`язати Київську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару № 2, визначеного у графі 31 митної декларації № UA125300/2019/890708 від 08.10.2019, із застосуванням коду товару УКТЗЕД .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час митного оформлення імпортованого товару: вхідних фланців чавунних в комплекті з болтиками за відповідними артикулами та шестерень першої ступені, сталеві Н121 В 153 6522 М30 42/48 арт.3004248 (код товару визначений позивачем за УКТЗЕД ) та другої ступені конічна пара сталеві В103Z13-45 арт.2511224 (код товару визначений позивачем за УКТЗЕД ), відповідачем було прийнято рішення від 16.10.2019 № KT-UA-2019, яким визначено інші коди товарів за УКТЗЕД - та відповідно, ніж зазначені позивачем у митній декларації від 08.10.2019 № UA125300/2019/890708. Позивач зазначив, що на підставі рішення про визначення коду товару від 16.10.2019 №KT-UA-2019 митним органом було прийнято картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.10.2019 № UA 125300/2019/00002. Проте, позивач не погоджується з правомірністю прийняття спірного рішення та картки відмови, оскільки на підтвердження правомірності класифікації вхідних фланців чавунних та шестерні за кодом УКТЕЗ ТОВ "Іто-Продакшн" надало висновок експертного товарознавчого дослідження № 2884 від 25.10.2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року адміністративний задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ- UA-2019 від 16.10.2019.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125300/2019/00002.

Зобов`язано Київську митницю Держмитслужби (; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 8А) здійснити митне оформлення товару №2, визначеного у графі 31 митної декларації №UA125300/2019/890708 від 08.10.2019, із застосуванням коду товару УКТЗЕД .

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби (; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 8А) суму судового збору у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн" (; місцезнаходження: 09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська,23).

Так, до закінчення судових дебатів, а саме 28 лютого 2020 представником позивача подано до суду першої інстанції клопотання стягнення судових витрат, де зокрема представник позивача просить стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 88109,35 грн. Також представник позивача у вказаному клопотанні зазначив про те, що остаточний розрахунок витрат позивача на правничу допомогу буде здійснено після винесення рішення по суті справи, який буде наданий на протязі п`яти днів до суду разом з доками понесених витрат.

На адресу суду першої інстанції 06 лютого 2020 року надійшла заява ТОВ "Іто-Продакшн" щодо понесених судових витрат, де представник позивача просила вирішити питання вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Іто-Продакшн" () за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 88109,35 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5763,00 грн.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іто-Продакшн» - задовольнити частково.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби (; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 8А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн" (; місцезнаходження: 09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська,23) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що витрати, які заявлені позивачем є занадто високими та при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, апелянт вказав про те, що представником позивача не надано детального звіту про витрачений час на надання правової допомоги; акту виконаних робіт та детального розрахунок судових витрат.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи з додержанням норм матеріального і процесуального права, а додаткове рішення, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 06.02.2020 на адресу суду першої інстанції надійшла заява ТОВ "Іто-Продакшн" про понесення судових витрат, де представник позивача просила вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Іто-Продакшн" () за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 88109,35 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5763,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача послався на те, що між позивачем та адвокатським об`єднанням "Вдовичен та партнери" укладено договір про надання правової/правничої допомоги юридичній особі №2019-02-13/1, на виконання умов якого позивач на підставі рахунку на оплату № 202 від 28.10.2019 за надання правової допомоги сплачено послуги в розмірі 88109,35 грн.

При цьому, суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву позивача, виходив з того, що в Акті про виконання доручення по Договору №2019-02-13/1 від 26.02.2020, адвокатом Золотарьовою М.К. зазначено відомості щодо фактично виконаних робіт по наданню правничої допомоги та витрачений час, проте не зазначено відомостей щодо вартості даної допомоги по кожному пункту наданих послуг. Крім того, враховуючи те, що відповідач вказував про завищення витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, за відсутності відомостей про вартість кожної послуги наданої адвокатом а також відсутності відомостей погодинної вартості оплати праці адвоката, суд вважає що наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача. Отже, враховуючи викладене, беручи до уваги категорію даної справи та предмет доказування, а також надані представником позивача документи на підтвердження отримання позивачем правової допомоги та оплату її вартості, суд дійшов висновку, що співмірним розміром витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень на користь позивача, є сума 4000,00 грн.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне адміністративне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 134 КАС України).

Згідно із частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1 частини 3 статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 4 статті 134 КАС України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на підтвердження права надання позивачу правової допомоги представником Золотарьовою М.К. приєднано до матеріалів справи довіреність №2019-10-23/183 та посвідчення адвоката № 1573 від 14.10.2008.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Іто-Продакшн" (довіритель) та Адвокатським об`єднанням "Вдовичен та партнери" (Адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання правової/правничої допомоги юридичній особі №2019-02-13/1, за умовами якого довіритель доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати необхідну довірителю правову допомогу, зокрема надавати йому консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні та письмові довідки щодо застосування законодавства України, здійснювати представницькі повноваження за його дорученням, захищати права та законні інтереси довірителя перед третіми особами, у тому числі - перед державними органами, органами місцевого самоврядування, перед юридичними та фізичними особами, надавати йому інші види правової допомоги в обсягах та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу згідно умов договору на підставі Протоколів доручення до цього Договору ( надалі - Протоколи доручення), що підписуються обома сторонами та/або на підставі заявок довірителя на правову допомогу, які здійснюються у письмовій або усній формі та передаються адвокатському об`єднанню способом, що забезпечує ознайомлення з ним. Протоколи доручення оформлюються у вигляді додатків до Договору та стають його невід`ємною частиною з моменту підписання обома сторонами. У Протоколах доручення сторони узгоджують зміст, строки виконання доручення (доручень) довірителя, розмір та строки сплати гонорару (винагороди) адвокатському об`єднанню та інші умови щодо конкретних доручень довірителя, даних ним адвокатському об`єднанню згідно цього Договору.

Так, 23.10.2019 сторонами було підписано Протокол доручення № 3 до договору № 2019-02-13/1 від 13.02.2019.

Відповідно до пункту 1.1 Протоколу доручення №3 адвокатське об`єднання готує та подає до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UA-2019 від 16.10.2019; визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125300/2019/00002; зобов`язання Київську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару № 2, визначеного у графі 31 митної декларації № UA125300/2019/890708 від 08.10.2019, із застосуванням коду товару УКТЗЕД .

Пунктом 1.2 Протоколу доручення № 3 визначено, що при необхідності адвокатське об`єднання готує та подає до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу або відзив на апеляційну скаргу при судовому розгляді адміністративної справи у апеляційному порядку.

При необхідності адвокатське об`єднання готує та подає до Верховного суду касаційну скаргу або відзив на касаційну скаргу при судовому розгляді адміністративної справи у касаційному порядку (п.1.3 Протоколу доручення №3).

Адвокатське об`єднання забезпечує повне здійснення представництва інтересів довірителя та іншу правничу допомогу, п пов`язану з адміністративною справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, в Київському окружному адміністративному суді, при необхідності у Шостому апеляційному адміністративному суді та у Верховному суді при розгляді адміністративної справи у апеляційному та касаційному порядку (п.1.4 Протоколу доручення №3).

Пунктом 2 Протоколу доручення №3 сторонами погоджено, що за виконання доручень у пунктах 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Протоколу, всіх або одного чи декількох, довіритель сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у безготівковій формі на поточний банківський рахунок адвокатського об`єднання у розмірі 125800 грн. 00 коп., що становить еквівалент 5000 доларів США (без ПДВ) за курсом Національного банку України, встановленим на дату підписання Договору.

Пунктом 3 Договору визначено, що винагороду довіритель сплачує адвокатському об`єднанню наступними частинами: першу частину винагороди у розмірі, що становить 88 060,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч шістдесят грн. 00 коп.), що становить еквівалент 3500 доларів США (без ПДВ) за курсом Національного Банку України, встановленим на дату підписання даного Протоколу, довіритель перераховує на поточний банківський рахунок адвокатського об`єднання протягом 10 календарних днів з дати підписання даного Протоколу; другу частину винагороди у розмірі, що становить 25160,00 грн.(двадцять п`ять сто шістдесят грн. 00 коп.), що становить еквівалент 1000 доларів США (без ПДВ) за курсом Національного Банку України, встановленим на дату підписання даного Протоколу, довіритель перераховує на поточний банківський рахунок адвокатського об`єднання протягом 30 календарних днів з дня ухвалення рішення Київським окружним адміністративним судом за результатом розгляду адміністративної справи; третю частину винагороди у розмірі, що становить 12580,00 грн.(дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят грн. 00 коп.), що становить еквівалент 500 доларів США (без ПДВ) за курсом Національного Банку України, встановленим на дату підписання даного Протоколу, довіритель перераховує на поточний банківський рахунок адвокатського об`єднання протягом 30 календарних днів з дня ухвалення постанови Шостим апеляційним адміністративним судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Адвокатським об`єднанням "Вдовичен та партери" 28 жовтня 2019 року виставлено ТОВ "Іто-Продакшн" рахунок на оплату № 202 від 28.10.2019 року за надання правової допомоги згідно договору №2019-02/13/1 від 13.02.2019 (протокол доручення №3) в розмірі 88109,35 грн.

Відповідно до відомостей платіжного доручення №1840 від 29.10.2019 ТОВ "Іто-Продакшн" було сплачено Адвокатському об`єднанню "Вдовичен та партнери" вказану суму винагороди в розмірі 88109,35 грн.

Сторонами 26.02.2020 року було складено Акт про виконання доручення по Договору №2019-02-13/1 про надання правової допомоги від 13.02.2019 року між адвокатським об`єднанням "Вдовичен та партнери" і ТОВ "Іто-Продакшн".

Відповідно до п.1 вказаного Акта виконавець відповідно до п. 1.1. Договору № 2019-02-13/1 про надання правової допомоги юридичній особі від " 13" лютого 2019 року виконало для Довірителя наступне доручення, а також надало наступну правову допомогу, пов`язану з розглядом Київським окружним адміністративним судом судової справи № 320/5877/19 за позовом ТОВ "Іто-Продакшн" до Київської митниці Держмитслужби;

- надано правові консультації щодо характеру спірних правовідносин та систематизування матеріалів наданих довірителем, пов`язаних із прийняттям Рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 16.10.2019 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125300/2019/00002 (витрати часу 2 години);

- здійснено попереднє опрацювання, детальне вивчення та правовий аналіз документів, наданих довірителем, пов`язаних із прийняттям Рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 16.10.2019 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125300/2019/00002, для формування правової позиції при їх судовому оскарженні; зокрема, підбір та аналіз судової практики, опрацювання актуального законодавства, аналіз ризиків та можливих дій щодо захисту клієнта тощо (витрати часу - 4 години);

- підготовлено та подано до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасувати Рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 16.10.2019 року; визнання протиправним та скасувати Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125300/2019/00002 та зобов`язання Київську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару № 2, визначеного у графі 31 митної декларації № UA 125300/2019/890708 від 08.10.2019 року, із застосуванням коду товару УКТЗЕД (витрати часу - 6 годин);

- консультування довірителя щодо сформованої правової позиції у судовій справі № 320/5877/19 за позовом ТОВ "Іто-Продакшн" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування Рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару № KT-UA-2019 від 16.10.2019 року; визнання протиправним та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125300/2019/00002 та зобов`язання Київську митницю ДФС здійснити митне оформлення товару № 2, визначеного у графі 31 митної декларації UA 125300/2019/890708 від 08.10.2019 із застосуванням коду Товару УКТЗЕД (витрати часу - 1 година);

- підготовлено та подано до Київського окружного адміністративного суду відповідь на відзив Київської митниці ДФС (витрати часу - 4 години);

- особиста участь адвоката АО "Вдовичен та партнери" Золотарьової М.К. у судових засіданнях Київського окружного адміністративного суду по розгляду справи № 320/5877/19, які відбулися 03.12.2019, 13.01.2020, 04.02.2020, 25.02.2020 та представництво інтересів довірителя у даних судових засіданнях, підготовка до судових засідань (витрати часу - 9 годин).

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано сторонами, що в Акті про виконання доручення по Договору №2019-02-13/1 від 26.02.2020 року, адвокатом Золотарьовою М.К. зазначено відомості щодо фактично виконаних робіт по наданню правничої допомоги та витрачений час, проте не зазначено відомостей щодо вартості даної допомоги по кожному пункту наданих послуг.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що під час прийняття додаткового рішення, судом першої інстанції враховано доводи відповідач про завищення адвокатським об`єднанням витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, за відсутності відомостей про вартість кожної послуги наданої адвокатом, а також відсутності відомостей погодинної вартості оплати праці адвоката, а отже твердження апелянта є необґрунтованими, щодо не врахування його доводів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що співмірним розміром витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень на користь позивача, є сума 4000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не наведено обґрунтувань, в чому полягає протиправність додаткового рішення суду першої інстанції по відшкодуванню витрат на правничу допомогу.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

В. В. Файдюк