Справа № 120/2436/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

09 вересня 2020 р. Справа № 120/2436/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Литвина Д.С.

за участю представника відповідача: Герман І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Департаменту управління майном Національної поліції України, Департаменту управління майном Національно поліції України

про визнання актів службового розслідування протиправними,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Департаменту управління майном Національно поліції України (далі - відповідач 2) про визнання актів службового розслідування протиправними.

Позовні вимоги, обґрунтовано незгодою позивача з приписом Сектору державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України №3 від 04.12.2019 року, Актом повторного розслідування нещасного випадку від 08.01.2020 року за формою Н-5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а також, з Актом № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру від 08.01.2020 року за формою НТ, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби.

Ухвалою від 15.06.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження на 01.07.2020 року.

01.07.2020 року на адресу суду надійшов відзив від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у якому останнє, щодо заявлених позовних вимог заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема, вказує, що зважаючи на отриману інформацію про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 03.11.2017 за участі позивача начальником ГУНП у Вінницькій області, з метою з`ясування усіх обставин вказаної події, Наказом №1743 від 13.11.2017 призначено службове розслідування, в зв`язку з чим утворено спеціальну комісію. Надалі, комісією було проведено розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , за результатами якого складено акт за формою НТ та Н-5. За висновком комісії, нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби не при виконанні ним службових обов`язків. Звертає увагу суду на те, що Наказом № 580 від 31.10.2017 РОКУ було затверджено час несення служби під час проведення заходів, а саме з 01:00 год. до 06:30 год. Відповідно о 01:00 год. проводився детальний інструктаж особового складу задіяного до відпрацювання. Явка особового складу в цивільному одязі та з спеціальними засобами. Відповідно до власноруч написаних пояснень: ОСОБА_2 « 03.11.2017 р. близько 00:50 год., я рухався за кермом автомобіля по вул. Келецькій зі сторони вул. Космонавтів в сторону вул. Пирогова у зв`язку з тим, що їхав на інструктаж у Вінницький ВП ГУНП у Вінницькій області, так як заступав на службу для відпрацювання та протидії нічних крадіжок....». В зв`язку з цим, твердження позивача позовній заяві про те, що інструктаж мав бути і його не було о 00:00 год. та він приступив до проведення відпрацювання перед ДТП є невірним. Оскільки відповідно до Наказу № 580 від 31.10.2017 року, детальний інструктаж для особового складу в актовому залі Вінницького ВП ГУНП, тільки мав розпочинатись о 01:00 год. і тільки після нього працівники приступали до виконання службових обов 'язків.

17.07.2020 на адресу суду надійшов відзив від Департаменту управління майном Національно поліції України, у якому останній, щодо заявлених позовних вимог заперечує, з підстав які більшою мірою аналогічні підставам зазначеним у відзиві від 01.07.2020 року Відповідача окремо, зазначає, що 07.12.2018 Вінницьким окружним адміністративним судом у справі № 0240/2105/18-а визнано протиправним та скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку від 09.02.2018 за формою Н-5, який стався 03.11.2017 з ОСОБА_2 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Зобов`язано ГУНП у Вінницькій області скласти акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, який стався 03.11.2017 з ОСОБА_2 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Визнано протиправним та скасовано акт № 3 про нещасний випадок невиробничого характеру від 12.02.2018 за формою НТ, який мав місце 03.11.2017 з ОСОБА_2 у період проходження служби. Зобов`язано ГУНП у Вінницькій області за наслідками нещасного випадку 03.11.2017 з ОСОБА_2 у період проходження служби скласти акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н-1. Наказом ГУНП у Вінницькій області від 25.04.2019 № 587 утворено іншу комісію, яка провела розслідування групового нещасного випадку і визнала, що вказаний нещасний випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків. За результатами розслідування було складено акти за формами Н-5 від 02.05.2019 та Н-1 від 03.05.2019 № 3, № 4, № 5 (всупереч висновку службового розслідування від 03.01.2018 затвердженого начальником ГУНП у Вінницькій області щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ). 08.05.2020 до ДУМ НПУ надійшли матеріали спеціального розслідування групового нещасного випадку (лист Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУНП у Вінницькій області) від 02.05.2019 № 168/31/03-2019), що стався 03.11.2017 із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , лейтенантом поліції ОСОБА_2 та лейтенантом поліції ОСОБА_3 для перевірки. Перевірку матеріалів спеціального розслідування групового нещасного випадку, начальником ДУМ НПУ було доручено СДНОП ДУМ НПУ. Під час перевірки матеріалів спеціального групового нещасного випадку виявлено ряд недоліків та підготовлено листи про скасування зазначеного спеціального групового нещасного випадку (лист від 02.08.2019 № 4108/31/02-2019 та від 03.10.2019 № 5356/31/02-2019). Керівництвом ГУНП у Вінницькій області розглянуло лист ДУМ НПУ від 03.10.2019 № 5356/31/02-2019 щодо повторної вимоги скасувати спеціальне групове розслідування нещасного випадку та, посилаючись на п. 3.29 розділу III Порядку, запропонувало видати обов`язковий для виконання припис за формою Н-9 СДНОП ДУМ НПУ. Виходячи з наявності порушень при розслідуванні спеціального розслідування групового нещасного випадку, на підставі статті 39 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про охорону праці» СДНОП ДУМ НПУ підготовлено Припис (форма Н-9*) № 3 від 04.12.2019 до ГУНП у Вінницькій області з пропозицією скласти акт за формою НТ* (у період проходження служби не при виконанні службових обов`язків) на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і взяти цей випадок на облік.

Ухвалою від 17.07.2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судових засідань, відкладено підготовче судове засідання на 03 серпня 2020 року.

Ухвалою від 03.08.2020 , постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судових засідань, закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 09.09.2020 року.

У судовому засіданні 09.09.2020 року позивач та його представник не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату час і місце судового розгляду справи. Проте надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що ОСОБА_1 , надалі Позивач з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції де проходжу службу по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно наказу № 580 від 31.10.2017 року т.в.о начальника Вінницького відділку поліції «Про проведення заходів направлених на встановлення та затримання осіб, що вчиняють у м. Вінниці крадіжки з підвалів та автомобілів у нічний час» та розрахунку особового складу відділу кримінальної поліції Вінницького відділку поліції, що залучаються до оперативно - профілактичного відпрацювання м. Вінниці на 03.11.2017 року. 04.11.2017 року позивач був залучений до оперативно-профілактичного відпрацювання м. Вінниці.

За день до відпрацювання на вечірній нараді о 18:00 заступником начальника відділу кримінальної поліції Вінницького відділку поліції ОСОБА_4 . Позивачу та колегам Позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в усній формі було надано вказівку про те, що вони в складі 3-х осіб будуть здійснювати патрулювання міста Вінниці з метою встановлення та затримання осіб, що вчиняють у м. Вінниці крадіжки з підвалів та автомобілів у нічний час в період часу з 00 год. 00 хв. до 06 год. 30 хв. 03.11.2018 року.

Наказ про необхідність прибути до Вінницького відділку поліції м. Вінниця вул. Пирогова б. 4 о 00 год. 00 хв. 3.11.2017 року, а потім вирушати для здійснення відпрацювання з Відділку поліції був відданий напередодні в усній формі заступником начальника відділу кримінальної поліції Вінницького Відділку поліції - ОСОБА_4

03.11.2017 року 00 год. 00 хв. Позивач, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прибули до Вінницького відділу поліції м. Вінниця для проведення інструктажу. Інструктаж не відбувся. Разом з тим, на виконання наказу про проведення відпрацювання Позивач на автомобілі який належав ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приступили до проведення профілактичних заходів.

03.11.2017 року під час здійснення патрулювання на автомобілі «Фольксваген Гольф» Д.Н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 на регульованому перехресті в м. Вінниця по вул. Келецька та вул. 600 річчя сталось ДТП за участю автомобілів «АУДІ А-4» д.н. НОМЕР_2 , винуватцем ДТП був ОСОБА_5 який порушив вимоги правил дорожнього руху.

У результаті ДТП співробітники отримали тілесні ушкодження, а Позивач наступні ушкодження: пошкодження внутрішньої катаральної зв`язки правого колінного суглобу, садна ділянки правого колінного суглобу після огляду лікаря МКЛ ШМД м. Вінниці був відпущений додому.

06.11.2017 року після погіршення стану здоров`я позивач звернувся до ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області», де після огляду лікарем-хірургом був підтверджений раніше встановлений діагноз та призначено амбулаторне лікування.

Однак, у зв`язку із погіршенням самопочуття Позивач звернувся до ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» де після огляду лікарем хірургом був підтверджений раніше встановлений діагноз, призначене амбулаторне лікування і видана довідка про тимчасову непрацездатність.

Так відповідно до довідки №2313 від 06.11.2017 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 06.11.2017-15.12.2017 року.

За результатами розслідування нещасного випадку комісією ГУНП у Вінницькій області був складений акт за формою НТ від 12.02.2018 року та Акт за формою Н-5 від

12.02.2018 року в якому комісія дійшла висновків що нещасний випадок із співробітником Вінницького ВП ГУНП ОСОБА_1 трапився в період проходженням служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

У свою чергу, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року у справі №0240/2105/18-а було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування акту (додаток №5), зокрема було:

- Визнано протиправним та скасовано Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 09 лютого 2018 року за формою Н-5, який стався 03 листопада 2017 року з ОСОБА_2 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

- Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Вінницькій області скласти Акт спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н-5, який стався 03 листопада 2017 року з ОСОБА_2 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

- Визнано протиправним та скасувати Акт № 3 про нещасний випадок невиробничого характеру від 12 лютого 2018 року за формою НТ, який стався 03 листопада 2017 року з ОСОБА_2 у період проходження служби.

- Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Вінницькій області за наслідками нещасного випадку, який стався 03 листопада 2018 року з ОСОБА_2 у період проходження служби скласти Акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н-1. Рішення набрало законної сили.

На підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року у справі №0240/2105/18-а, 02.05.2019 року комісією ГУНП у Вінницькій області було складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5, відповідно до якого комісія визнала, що нещасний випадок із співробітниками Вінницького ВП ГУНП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 трапився в період проходження служби при виконанні ними службових обов`язків.

03.05.2019 року комісією ГУНП у Вінницькій області було складено АКТ №3 за формою Н-1 про нещасний випадок (в тому числі поранення) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до якого, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків.

Однак 09.04.2020 року Позивач дізнався, що 08.01.2020 року комісією ГУНП у Вінницькій області було складено акт повторного розслідування нещасного випадку (у тому числі, поранення) за формою Н-5 відповідно до якого, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_2 трапився в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків, а з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Також 08.01.2020 року було складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру №2 відповідно до якого комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Також 09.04.2020 року під час отримання оскаржуваних актів від Відповідача-1 Позивач дізнався що сектором державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України було складено припис №3 від 04.12.2019 року про необхідність скасування актів відносно ОСОБА_1 .

З вказаними висновками актів розслідування нещасних випадків позивач не погодився, оскільки вважає їх протиправними та такими що підлягають скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі - Закон №2694).

Статтею 1Закону №2694 визначено поняття охорони праці - як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

За приписами ст. 22 Закону №2694, встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України - є «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 (надалі - Порядок №1346), який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до п. 2.1 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1 і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі, поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

За змістом п. 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби, зокрема під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили.; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу.

Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби, в тому числі у випадках, передбачених чинним законодавством України.

З наведених положень Порядку №1346 вбачається, що у разі настання нещасного випадку під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням, а також під час використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу керівника підрозділу, нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

У контексті наведеного слід звернути увагу, що згідно встановлених під час розгляду справи обставин, за яких позивач потрапив у ДТП, враховуючи надані докази, суд вважає доведеним факт, що нещасний випадок (ДТП) з позивачем стався 03.11.2017 в період проходження ним служби при виконанні службових обов`язків.

Отже, судом встановлено, що складаючи припис, Сектор державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України № 3 від 04.12.2019 року, діяв протиправно без наявних на те правових підстав, а комісія з розслідування нещасного випадку ГУ НП у Вінницькій області, складаючи Акт повторного розслідування нещасного випадку від 08.01.2020 року за формою Н-5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а також, Акт № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру від 08.01.2020 року за формою НТ, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби і було надано оцінку обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, без з`ясування всіх обставин.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування припису Сектору державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України № 3 від 04.12.2019 року, Акту повторного розслідування нещасного випадку від 08.01.2020 року за формою Н-5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а також, Акт № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру від 08.01.2020 року за формою НТ, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби.

Оскільки позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Вінницькій області скласти Акт повторного спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н - 5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків та зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Вінницькій області за наслідками нещасного випадку, який стався 03 листопада 2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби скласти Акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н-1 - є похідними від вказаних вище позовних вимог, які суд задовольнив, тому вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Окрім того, під час розгляду справи №0240/2105/18-а, по суті, зважаючи на отримані від представник відповідача пояснення, показів свідків, судом встановлено, що за декілька днів до окреслених в оскаржуваних Актах подій, на вечірній нараді о 18:00 заступником начальника відділу кримінальної поліції Вінницького відділку поліції ОСОБА_4 ОСОБА_2 та його колегам ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в усній формі було надано вказівку про те, що вони в складі 3-х осіб будуть здійснювати патрулювання м. Вінниці з метою встановлення та затримання осіб, що вчиняють у м. Вінниці крадіжки з підвалів та автомобілів у нічний час в період часу з 00:00 год. до 06:00 год. 03.11.2018. На відпрацювання позивач з колегами повинні були приїхати у цивільному одязі без табельної вогнепальної зброї та з спеціальними засобами.

Також, ОСОБА_2 повідомив, що прибув до Вінницького ВП ГУНП на власному транспортному засобі за вказівкою керівництва, оскільки штатні патрульні машини не відповідають вимогам для проведення оперативно-профілактичні заходи, позаяк мають виражені ознаки належності до транспортних засобів поліції, як то проблискові маячки, сині номерні знаки, а відтак не підходять до скритого патрулювання. Крім того зауважив, що відповідні відпрацювання були не перші та неодноразово проводились попередньо на протязі півроку, при цьому інструктаж завжди відбувався о 00:00 год.

Прибувши о 00:00 год. до Вінницького ВП ГУНП, та за відсутності керівництва на робочому місці, позивач зателефонував підполковнику поліції ОСОБА_6 , та отримав від останнього усну вказівку проводити оперативно-профілактичні заходи, відповідно до отриманих на передодні роз`яснень.

Отримавши усну вказівку керівництва на проведення відповідних заходів, ОСОБА_2 разом з його колегами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вирушили містом на належному позивачу транспортному засобі. В подальшому близько 00:50 на регульованому перехресті в м. Вінниця по вул. Келецька та вул. 600 річчя потрапили в ДТП за участю автомобіля «АУДІ А-4» д.н. НОМЕР_2 , водія якого в подальшому було визнано винним у порушення правил дорожнього руху та визнано винним у скоєнні ДТП.

Також, надані під присягою у справі №0240/2105/18-а пояснення ОСОБА_2 також були підтверджені й поясненнями отриманими під присягою у свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Відповідні обставини також були підтверджені й іншими працівниками районного відділу в якому працював позивач, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, окрім іншого, повідомили суду, що в день коли позивач потрапив в ДТП вони на патрулюванні не заступали, але зазначили, що з Наказами про проведення відповідних заходів їх завжди повідомляли в усній формі, а на патрулювання заступали о 00:00 год.

Таким чином, всі допитані в судовому засіданні у справі справи №0240/2105/18-а свідки, незалежно один від одного підтвердили, що до виконання службових обов`язків при відпрацюванні оперативно-профілактичних заходів визначені відповідним Наказом особи приступили о 00:00 год. 03.11.2017 року, та за вказівкою керівництва здійснювали патрулювання на власному транспорті ОСОБА_2 .

Суд враховує висновки ВАСУ висвітлені у постанові від 15.09.2020 у справі К/800/37663/15 про те що, преюдиція встановлена судом в одній справі не є абсолютом і може бути спростована доказами та обставинами в іншій справі, однак такі докази спростування у матеріалах цієї адміністративної справи відсутні.

Зазначені обставини, додатково підтверджують наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку посиланням відповідача на те, що покладення обов`язку щодо складення Акту повторного спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н - 5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків та Акту про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н-1 - є втручанням у дискреційній повноваження відповідача, суд виходив з наступного.

Як було встановлено судом, складаючи вищезазначені акти не було в повні мірі надано оцінки обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем. При цьому під час розгляду справи судом було встановлено, що доводи суб`єкта владних повноважень є протиправними та спростовуються іншими доказами, зокрема показами свідків.

У контексті наведеного суд враховує, що відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справа № 461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12.04.2018 року справа № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а та від 29 березня 2018 року справі №816/303/16.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, судом враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі №804/14800/14.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, як позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат у цій справі не встановлено, їх розподіл відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Сектору державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України №3 від 04.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати Акт повторного розслідування нещасного випадку від 08.01.2020 року за формою Н-5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, як такого, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Вінницькій області скласти Акт повторного спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н- 5*, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Визнати протиправним та скасувати Акт № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру від 08.01.2020 року за формою НТ, який стався 03.11.2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Вінницькій області за наслідками нещасного випадку, який стався 03 листопада 2017 року з ОСОБА_1 у період проходження служби скласти Акт про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків за формою Н-1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 ).

Відповідач 1 - Головне управління національної поліції у Вінницькій області (Код за ЄДРПОУ - 40108672, 21050, м. Вінниця, вулиця Театральна б. 10, тел. 0432 59 43 03)

Відповідач 2 - Департамент управління майном Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10)

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар