Справа № 480/2025/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2020 року Справа № 480/2025/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Громова Р.С.,
представника відповідача-1- Савченко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЕКС.ІМ" до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЕКС.ІМ" (далі - ТОВ "СМАРТ ЕКС.ІМ") звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у Сумській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС України), в якій просило:
1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області: №1462419/41706834 від 20.02.2020, №1464035/41706834 від 21.02.2020, №1464071/41706834 від 21.02.2020, №1464039/41706834 від 21.02.2020, №1464044/41706834 від 21.02.2020, №1464999/41706834 від 24.02.2020;
2) зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні складені ТОВ "СМАРТ ЕКС. ІМ.": №2 від 11.02.2020, №3 від 12.02.2020, №4 від 12.02.2020, №5 від 13.02.2020, №6 від 13.02.2020 - датою направлення 18.02.2020, №7 від 19.02.2020 - датою направлення 20.02.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної податкову накладну від 22.01.2020 №1 є необґрунтованим і таким, що суперечить положенням Податкового кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165. Позивач вказує на те, що Головне управління ДПС у Сумській області у своєму рішення не зазначило конкретних підстав для відмови у реєстрації поданої податкової накладної, а тому просить визнати його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відмічає, що посилання в квитанції на п.8 Критеріїв без зазначення конкретної податкової інформації прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, оскільки платнику незрозуміло в чому полягає ризиковість здійснення господарської операції. Відповідачем-1 не виконано вимоги щодо підкреслення документів, які не надано, яка міститься в самому рішенні.
Наголосив, що можливість надання платником податків документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого зазначення в квитанції конкретної податкової інформації при застосуванні п.8 Критеріїв. Вживання загального посилання на пункт 8 Критеріїв, без наведення відповідної податкової інформації, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права позивача бути повідомленим про необхідність надання конкретних документів, а не будь-яких на власний розсуд.
Ухвалою суду від 30.03.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, вказаною ухвалою суду позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області, зокрема, №1464044/41706834 від 21.02.2020 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену ТОВ "СМАРТ ЕКС. ІМ." №6 від 13.02.2020 - датою направлення 18.02.2020 були виділені в самостійне провадження (а.с.36-37).
Ухвалою суду від 06.04.2020 було прийнято дану справу до провадження (а.с.39).
Представником ГУ ДПС у Сумській області та ДПС України були подані відзиви на позовну заяву (а.с.46-49, 56-58), в яких представник зазначила, що позивач був включений до переліку ризикових платників за рішенням комісії ГУ ДПС у Сумській області у зв`язку з наявністю податкової інформації, що стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування. У зв`язку з тим, що платник податку, яким подано податкову накладну відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку реєстрація податкової накладної було зупинено.
На вимогу податкового органу після зупинення податкової накладної позивачем було надано пояснення з документами, однак, при цьому, в товарно-транспортних накладних від 16.12.2019 №Р130, від 17.12.2019 №Р131, від 13.02.2020 №Р23 не зазначені адреси пунктів навантаження та розвантаження. Відсутній договір з перевізником та акт наданих послуг, у видатковій накладній №23 від 13.02.2020 не ідентифіковано особу, яка отримувала товар. У товарно-транспортних накладних від 16.12.2019 №Р130, від 17.12.2019 №Р131, від 13.02.2020 №Р23 не зазначені супровідні документи на вантаж. Крім того, позивачем у ТОВ «Роял Фасад» придбано плити з екструдованого пінополістиролу, а реалізовано плити з пінополістиролу.
Представник відповідачів вважає, що прийняте ГУ ДПС у Сумській області спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 11.02.2020 є правомірним та обґрунтованим.
Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну, зауважила, що за наявності прийнятих у межах повноважень Комісією ГУ ДПС у Сумській області, законних за формою та змістом рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, реєстрація у Єдиному реєстрі податкових накладних, складеної позивачем податкової накладної № 2 від 11.02.2020 не може бути здійснена.
Ухвалою суду від 03.08.2020 задоволено клопотання представника відповідачів та ухвалено перейти із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.08.2020 (а.с.62).
Ухвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання 25.08.2020 (а.с.88), підготовче провадження було закрито та призначення розгляд справи по суті на 24.09.2020.
Представник позивача надіслав додаткові пояснення (а.с.76, 93), в яких, зокрема, наголосив, що спірне рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містить у собі мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчать про наявність ознак здійснень ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є обґрунтованим, правомірним, а відтак, визнанню протиправним та скасуванню не підлягає.
При цьому, відповідач-2, обізнаний про час і місце розгляду справи (а.с.89), в судове засідання належним чином уповноваженого представника не направив, а представник відповідача-1 Савченко С.І. мала лише довіреність від ДПС України на участь у цій справі (а.с.59), що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не є належним підтвердженням повноважень представника ДПС України у справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, а відтак, не була допущена до участі у розгляді справи як представник ДПС України. Тому суд, враховуючи, вимоги ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України вважав можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача-2.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи та додаткові пояснення, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
У судовому засіданні встановлено, що 10.02.2020 між ТОВ "СМАРТ ЕКС.ІМ" та товариством з обмеженою відповідальністю "ДОВІЛЕНС БУД" (далі - ТОВ "ДОВІЛЕНС БУД") укладено договір купівлі-продажу товарів №10/02 (а.с.14). За умовами договору продавець (позивач) зобов`язується передати у власність покупця (ТОВ "ДОВІЛЕНС БУД") товар в обсязі відповідно рахунків, а покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар. Найменування, кількість, асортимент, ціна товару, що постачається, визначаються у рахунках.
Проте, згідно квитанції від 18.02.2020 (а.с.20) повідомлено, що реєстрація податкової накладної зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Платник податку, яким подано для реєстрації податкова накладна в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладеній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D"=5.0381%, "Р"=0, а також, що особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації.
21.02.2020 Комісією Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення №14640044/41706834 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 13.02.2020 з підстав не наданням платником копій документів - договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (а.с.22-23). Додатково було вказано, що в товарно-транспортних накладних від постачальника та на покупця не зазначені адреси пунктів навантаження та розвантаження. В товарно-транспортній накладній від постачальника замовником є позивач, проте відсутній договір з перевізником та акт наданих послуг. Відсутні сертифікати відповідності, передбачені п.2.4, п.2.7 договору з постачальником. Відсутня інформація щодо зберігання товару.
На вказане рішення позивачем 25.02.2020 було подано скаргу (а.с.24), за результатами розгляду якої Комісією ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами було прийнято рішення №6190/41706834/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 21.02.2020 №1464044/41706834 про відмову позивачу у реєстрації ПН/РК в СРПН податкової накладної №6 від 13.02.2020 без змін (а.с.25).
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Так, відповідно до отриманої позивачем квитанції (а.с.20), реєстрація спірної накладної зупинена у зв`язку із її відповідністю п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.
Суд зазначає, що Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є Додатком №1 до Порядку №1165, відповідно до пункту 8 якого критерієм ризиковості платника податку на додану вартість є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Однак, у Квитанції (а.с.20) не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення наявної у податкового органу податкової інформації, що визначає ризиковість операції, зазначеної у податковій накладній, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних товариства, контролюючий орган не зазначив та не надав до суду жодних обґрунтованих доводів щодо причин за яких позивача віднесено до ризикового платника податку, з урахуванням пункту 8 Критеріїв, а зазначено лише загальне посилання на відповідність платника критерію ризиковості платника податку. Натомість, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення пункту 11 Порядку №1165 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Однак, вищезазначена Квитанція не містять інформації (конкретного переліку), які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.
Таким чином, суд визнає, що рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної не містить чіткої підстави його прийняття, оскільки не вказано, конкретних документів, які необхідно надати платнику податків та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Суд звертає увагу, на те, що зазначене рішення контролюючого органу є актом індивідуальної дії, адже виданий суб`єктом владних повноважень, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Головною рисою таких актів є чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.
Натомість, таке рішення податкового органу не відповідає вищезазначеним критеріям акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Згідно пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії повинно також містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням комісії ГУ ДПС у Сумській області відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку ненаданням платником податку копій документів, при цьому рішення не містять підкреслень тих документів, які позивачем не надано (а.с.22).
Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи контролюючим органом зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.
Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
При цьому, посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність в товарно-транспортних накладних чіткої адреси пункту навантаження та розвантаження, на переконання суду, не могло бути підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки, в тому числі враховуючи висновки Верховного Суду, викладених у постанові від 11.09.2018 у справі №804/4787/16, товарно-транспортна накладна не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. З цих підстав, не приймаються і доводи представника відповідачів про те, що у товарно-транспортних накладних відсутні супровідні документи на вантаж, тим паче, що вказане не було покладено в основу оскаржуваного рішення.
Сертифікати відповідності на товар не є, у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними бухгалтерськими документами, оскільки не містять відомостей про господарську операцію, а відтак, їх ненадання, на переконання суду, не могло бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної, як і не надання договору з перевізником та акту наданих послуг, оскільки самі товарно-транспортні накладні на придбання товару були надані.
Посилання контролюючого органу на відсутність інформації щодо зберігання товару є необґрунтованим, оскільки до пояснень, серед інших документів, були надані інвентаризаційний опис №7 від 10.02.2020 (а.с.12,107), а також бухгалтерська довідка (а.с.101), в якій зазначено, що товар позивача зберігається на складі, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Воєводіна, 13а, згідно договору оренди нежитлового (складського) приміщення №46 від 01.09.2019.
Відтак, контролюючим органом не було надано належної оцінки додатково поданим підприємством документам та у даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не вказано у відповідному рішенні, а відмова у реєстрації спірної податкової накладної фактично обґрунтована відсутністю одиничних документів.
При цьому, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірної накладної, документи, на підтвердження реалізації товару позивачем були подані, зокрема, видаткова накладна, розрахункові документи, договір з постачальником, та до них саме під час прийняття оскаржуваного рішення, питань у контролюючого органу не виникало.
Посилання представника відповідачів на те, що позивачем придбавався у ТОВ «Роял Фасад» плити з екструдованого пінополістиролу, а реалізовано плити з пінополістиролу суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Крім того, як вбачається з квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, реєстрація податкової накладної була зупинена не з підстав відповідності, зокрема, п.1 Критеріям ризиковості здійснення операцій, а у зв`язку відповідністю платника податків критеріям ризиковості платника податку, а тому дані доводи суд не приймає до уваги.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям відповідності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).
Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку №1246, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 13.02.2020 №6 датою направлення.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ТОВ «Смарт ЕКС.ІМ» в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір, сплаченого згідно платіжного доручення від 18.03.2018 №59 (а.с.7) по 1051,00грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області №1464044/41706834 від 21.02.2020.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену товариством з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЕКС. ІМ.", №6 від 13.02.2020 - датою направлення 18.02.2020.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2020.

Суддя І.Г. Шевченко