Справа № 640/6246/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Київ № 640/6246/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.01.2020 № 1066/03 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 826/8084/18 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 826/8084/18, пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 починаючи з 18.04.2018.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон СРСР «Про державні пенсії», Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Наказ Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Постанову Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, та зазначає про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, оскільки його право на пенсію встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 по справу № 826/8084/18.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Конституцію України, Закон України «Про пенсійне забезпечення», Постанову Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 92 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів», Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, та зазначає про правомірність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.01.2020 № 1066/03, оскільки у позивача відсутнє право на призначення пенсії. Також відповідач вказує на те, що судове рішення у разі його невиконання у добровільному порядку підлягає примусовому виконанню у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 18.04.2018 звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Листом від 25.04.2018 за № 7332/06 Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки для розгляду не були надані довідки, підтверджуючі роботу в шкідливих умовах та інформація про період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваних робіт; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включаються цей період роботи відсутня у трудовій книжці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі №826/8084/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 протиправною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків, які викладенні у даному рішенні.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 826/8084/18 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо призначення пільгової пенсії та листом від 02.07.2020 № 1066/03 повідомлено ОСОБА_1 , що йому відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком № 2, оскільки для розгляду не були надані довідки, підтверджуючі роботу в шкідливих умовах та інформація про період роботи, що зараховується до спеціального стажу, а саме: відомості про повний робочий день, відпустки без збереження заробітної плати, атестацію робочих місць за умовами праці, професія або посада, характер виконуваних робіт, розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи відсутня у трудовій книжці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд бере до уваги доводи відповідача, що порядок примусового виконання рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження». Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.07.2020 № 1066/03, яка не була предметом оскарження у справі № 826/8084/18 та прийнята на виконання рішення суду щодо необхідності повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку нового позовного провадження, а не в порядку примусового виконання рішення у справі №826/8084/18.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Як встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 826/8084/18 та підтверджено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019, відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (надалі - Наказ №383) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.5 Наказу №383 якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (442-92-п). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

У зв`язку з тим, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження факту проведення атестації посад, які він обіймав, у зв`язку з цим до пільгового стажу підлягають зарахуванню наступні періоди роботи:

- з 01 серпня 1989 року по 21 серпня 1992 року - на посаді газосварщика (3 роки, 20 днів);

- з 21 серпня 1992 року по 21 серпня 1997 року - на посаді газосварщика (5 років).

Загальний пільговий стаж складає 8 років 20 днів.

Відповідно до абзацу 4 пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Таким чином, позивач має загальний стаж 36 років 3 місяці, 10 днів, в тому числі 8 років 20 днів пільгового стажу, а тому при зверненні 18 квітня 2018 року до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №242/4213/14-а.

Наведене свідчить, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 826/8084/18 встановлено право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі наданих позивачем документів.

Щодо доводів відповідача, що рішенням суду встановлено, що позивачем до суду не надано доказів на підтвердження факту проведення атестації робочих місць, у Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, а тому стаж роботи з 21 вересня 1992 року до пільгового стажу не може бути зараховано, суд зазначає наступне.

У рішенні суду першої інстанції та в постанові суду апеляційної інстанції у справі № 826/8084/18 вказано про передчасність вимог щодо зобов`язання Головного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 22 вересня 1986 року по 28 вересня 2017 року, оскільки позивачем до суду не надано доказів на підтвердження факту проведення атестації робочих місць, у Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, а тому стаж роботи з 21 вересня 1992 року до пільгового стажу не може бути зараховано.

Таким чином, в межах справи № 826/8084/18 зроблений висновок щодо неможливості підтвердити пільговий стаж роботи з 21 вересня 1992 року по 28 вересня 2017 року, проте суд зазначає, що вказані обставини не позбавляють права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 4 пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", враховуючи встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 у справі № 826/8084/18 обставини щодо наявності у позивача загального стажу 36 років 3 місяці, 10 днів, в тому числі 8 років 20 днів пільгового стажу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.01.2020 № 1066/03 в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення саме порушеного права.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії з аналогічних підстав, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 починаючи з 18.04.2018.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.01.2020 № 1066/03 в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 починаючи з 18.04.2018.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева