Справа № 280/4151/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
08 жовтня 2020 року Справа № 280/4151/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
23.06.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Міністерства оборони України в частині визначення та виплати ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням І групи інвалідності, без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011- XII, а саме: надбавки за безперервну службу;

зобов`язати Міністерство оборони України провести донарахування та виплату ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаною з проходженням військової служби, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, а саме: надбавки за безперервну службу, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №280/934/19 позивачу призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності І групи, розмір якої обчислено без урахування надбавки за безперервну службу. ОСОБА_1 вважає такі дії протиправними, із посиланням на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 N 499 просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.06.2020 відкрито провадження у справі №280/4151/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не направив; ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано уповноваженим представником відповідача, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи з причин наявності захворювання, отриманого у період проходження військової служби, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК від 14.11.2011 серії АД №162831.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.06.2018 у справі №808/1725/18, яке набрало законної сили 17.07.2018, серед іншого, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплатити одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності І групи, внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.06.2018 у справі №808/1725/18 комісія Міністерства оборони України прийняла протокольне рішення від 16.11.2018 № 115, яким вирішила відмовити в призначенні допомоги підполковнику в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), якого 01.08.1990 звільнено з військової служби та 30.05.2006 визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, а 14.11.2011 - особою з інвалідністю І групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія АД№ 162831 від 14.11.2011).

Не погодившись із такою відмовою, позивач оскаржив її до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі № 280/934/19 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №280/934/19 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2019 скасовано. Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та, зокрема, зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності І групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 27-місячного грошового забезпечення.

Відповідачем листом від 28.04.2020 №0290/Б-614/445 повідомлено позивача, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №280/934/19 прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 27-місячного грошового забезпечення в сумі 18 370,80 грн. Також відповідач послався на Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 N 499, яким передбачено, що грошове забезпечення для призначення допомоги визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Оскільки позивача звільнено в 1990 році, розмір одноразової грошової допомоги визначено виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.01.2020 № 106/С), а саме: окладу за військовим званням - 160 крб., посадового окладу - 380 крб. та відсоткової надбавки за вислугу років 20%-108 крб.

Не погоджуючись із діями Міністерства оборони України в частині визначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням І групи інвалідності, без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за безперервну службу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі Порядок №499).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку №499 одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи.

Грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення. (абзац п`ятий підпункту 4 пункту 2 Порядку №499 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2011 N 815).

Як вбачається із записів у розрахунковій книжці позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звільнено з вісйькової служби та виключено зі списків особового складу військової частини з 01.08.1990, при цьому на день звільнення йому щомісячно виплачувалися: оклад за військове звання 160 руб., посадовий оклад 380 руб., надбавка за вислугу років 108 руб., надбавка за безперервну службу 240 руб.

За правилами частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, відповідач протиправно не включив надбавку за безперервну службу, яка є складовою грошового забезпечення позивача на день звільнення з військової служби, до розрахунку при обчисленні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням І групи інвалідності, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, стосовно посилань відповідача у листі від 28.04.2020 №0290/Б-614/445 на те, що грошове забезпечення для призначення допомоги для звільнених з військової служби визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2011 року N 815 до абзацу п`ятого підпункту 4 Порядку №499 внесено зміни, про які зазначено вище, а відповідач посилається на вказані норми у нечинній редакції.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особу з інвалідністю І групи.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ) в частині визначення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням І групи інвалідності, без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011- XII., а саме: надбавки за безперервну службу.

3. Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ) провести донарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаною з проходженням військової служби, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, а саме: надбавки за безперервну службу, з урахуванням виплачених сум.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 08.10.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко