Справа № 481/811/20
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/811/20
Провадж.№ 2-а/481/18/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П., представника позивача Ляшенка М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа: інспектор СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхов Роман Сергійович, про визнання неправомірними дій та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

Встановив :

18.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідача інспектора СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхова Романа Сергійовича, згідно з яким просив скасувати постанови серії БАА №103313 та БАА №103314, винесені інспектором СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляховим Романом Сергійовичем 30.05.2020 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та 425 грн. відповідно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15.06.2020 року отримав поштовий лист від Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та в ньому перебувало 2 копії постанов про накладення на нього стягнення за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Так 30.05.2020 року відносно нього було винесено постанову серії БАА №103313 в якій хибно визначено вину позивача за наступним змістом: «водій ОСОБА_1 керував по вул.Миколаївській в м.Новий Буг автомобілем КАМАЗ 5320 ДНЗ НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю своєчасно його не пройшов». Однак позивач із даною постановою не погоджується, вказуючи на те, що зазначений автомобіль належить ФГ «Васільєв» та відповідно до вимог ч.2 ст.14-1 КУпАП постанова має бути винесена на власника транспортного засобу.

Також 30.05.2020 року відносно позивача було винесено постанову серії БАА №103314 про накладення на нього стягнення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. В зазначеній постанові вказано, що останній 30.05.2020 року о 11:47 год. здійснював поворот ліворуч на вулицю Софіївську та не ввімкнув покажчик повороту. Позивач із даною постановою також не погоджується, вказуючи на те, що відповідачем сплутано в постановах його напрямок руху, оскільки останній їхав з с.Софіївка в напрямку м.Миколаїв та при спілкуванні з працівниками поліції його звинувачували у тому, що останній при повороті праворуч із Софіївського провулку не ввімкнув світловий покажчик повороту. Крім того зазначив, що при винесенні двох постанов відповідач не дотримався вимог ч.2ст.36 КУпАП та не наклав одне стягнення за вчинення двох правопорушень при одночасному їх розгляді.

Вважає, що обставини справи було з`ясовано не в повному обсязі, оскільки не було залучено свідків, не відібрані у свідків пояснення, не роз`яснено прав особи, яка притягується до відповідальності та позбавлено останнього правової допомоги.

Таким чином постанови винесено за відсутності доказів його вини та в порушення вимог ч.2ст.36 КУпАП. Тому просив оскаржувані постанови скасувати, а дії відповідача визнати неправомірними.

Ухвалою судді від 23.06.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду на 08.07.2020 року.

25.06.2020 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява в якій позивачем зазначено Новобузький ВП ГУНП в Миколаївській області , а інспектора СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхова Романа Сергійовича залучено як третю особу.

08.07.2020 року ухвалою суду в справі було замінено відповідача - інспектора СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхова Романа Сергійовича на належного відповідача Новобузький ВП ГУНП в Миколаївській області, в якості співвідповідача залучено Головне Управління Національної поліції в Миколаївській області. Крім того інспектора СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхова Романа Сергійовича залучено в якості третьої особи та розгляд справи відкладено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його інтереси представляв адвокат Ляшенко М.Д.

Представник позивача Ляшенко М.Д. позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити у повному обсязі. Наддав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Новобузький ВП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Представник співвідповідача Головне Управління Національної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. До суду направив відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити в задоволені позову.

Третя особа інспектор СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхов Роман Сергійович в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395( далі Інструкція), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п. 1 розділу 1 Інструкції).

Згідно пункту 4 розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема і частиною 3 статті 121 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо розгляду справи про вчинення правопорушення відносно особи на місці його вчинення відповідає положенням закону.

Відповідно до постанови серії БАА №103313 від 30.05.2020 року складеної інспектором СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляховим Романом Сергійовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП за те, що водій ОСОБА_1 30.05.2020 року о 11:30 год. в м.Новий Буг по вул.Миколаївській керував автомобілем КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю і своєчасно його не пройшов. На ОСОБА_1 було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Згідно зі ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 31.1 Правил Дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

П.2.4.В ПДР України встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідальність за ч.3 ст.121 КУпАП настає у випадку керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов та тягне за собою накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В той же час, згідно з вимогами п.31.3б) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

«Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів» затверджений постановою КМУ від 30 січня 2012 року №137 (далі Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до Порядку, замовником визнається власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

П.3 Порядку встановлено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить: 1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 3) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 4) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

П.18 Порядку визначено, що у разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану із самоклейною міткою радіочастотної ідентифікації, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові серії БАА №103313 від 30.05.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Позивачем та його представником до позовної заяви та в судовому засіданні зазначеного вище документу (протоколу перевірки технічного стану) на підтвердження проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом зазначеним в постанові надано не було.

Більше того в позовній заяві позивач зазначає про відсутність зазначеного документу у нього, зазначає що він не являється власником транспортного засобу, яким керував, відповідно не зобов`язаний проходити зазначений огляд та посилається на ч.2 ст.14-1 КУпАП. Таким чином останній стверджує, що не являється суб`єктом правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Ст.14-1 КУпАП визначає, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Таким чином зазначена позивачем норма не поширює свою дію на правопорушення вчинене особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки хоч воно і вчинене у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, але зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки зупинка транспортного засобу була вчинена працівником поліції, яким і встановлено особу, яка безпосередньо керувала транспортним засобом.

Твердження позивача про те, що останній не являється суб`єктом правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, оскільки не є власником т/з не знайшло підтвердження під час розгляду справи, оскільки диспозицією ч.3 ст.121 КУпАП визначено спеціального суб`єкта правопорушення водія, який керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Поняття ж водія визначено п.1.10 ПДР України, відповідно до якого водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так само не заслуговують на увагу і твердження представника позивача Ляшенка М.Д. про те, що притягувати до відповідальності власників транспортних засобів за не проходження транспортними засобами вчасно обов`язкового технічного огляду поліцейський не мав права, оскільки контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в цій частині здійснює Головна державна інспекція на автомобільному транспорті, оскільки вони спростовуються наступним.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів того, що зазначений транспортний засіб проходив відповідний технічний огляд протягом останніх двох років, що передували даті вчиненні адміністративного правопорушення, позивачем не надано, посилань на їх наявність не наведено та судовим розглядом не здобуто.

Таким чином, встановивши, що позивач 30.05.2020 року о 11:30 год. по вул. Миколаївській в м.Новий Буг керував транспортним засобом КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, що підтверджується поясненнями позивача зазначеними в позовній заяві, відповідач цілком правомірно прийняв оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу згідно ч. 3 ст.121 КУпАП.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №103313 від 30.05.2020 року задоволенню не підлягає.

Крім того відповідно до постанови серії БАА №103314 від 30.05.2020 року складеної інспектором СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляховим Романом Сергійовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП за те, що водій ОСОБА_1 30.05.2020 року о 11:30 год. в м.Новий Буг по вул.Гагаріна керуючи автомобілем КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_1 при зміні руху, а саме при повороті ліворуч на вул.Софіївську в м.Новий Буг не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п.9.2.б ПДР України.

Так п.9.2.Б ПДР України зобов`язує водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Крім того п.9.3-9.4 ПДР України визначено, що у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. У разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою, піднятою вгору. Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відповідальність за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає у випадку порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові серії БАА №103314 від 30.05.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення яке йому інкримінується.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області інспектором Ляховим Р.С. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що під час судового розгляду справи відповідач не був позбавлений можливості надати до суду докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, проте таких доказів не надав, а судом не встановлено.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови серії БАА №103314 від 30.05.2020 року, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

При судовому розгляді встановлено, що працівником поліції при винесенні рішень про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення декількох правопорушень які одночасно розглядалися інспектором патрульної поліції та за результатами яких було винесено дві постанови дійсно не було застосовано ч.2 ст. 36 КУпАП та накладено окремо стягнення за кожне з правопорушень.

Разом з тим під час судового розгляду було встановлено про наявність підстав для скасування однієї з постанов, що в подальшому виключає необхідність (можливість та доцільність) застосування зазначеної норми при накладенні стягнення.

Керуючись статтями 9, 77, 194, 241-246, 250, 255, 286 КАС України суд,

Ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа інспектор СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхов Роман Сергійович, про визнання неправомірними дій та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА №103314 від 30.05.2020 року складену інспектором СРПП №1 Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції Ляховим Романом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанову серії БАА №103313 від 30.05.2020 року складену інспектором СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляховим Романом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень залишити без змін, а скаргу в зазначеній частині без задоволення

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у строки визначені ст.295 КАСУ.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Новобузький відділ поліції ГУНП в Миколаївській області (вул.Ярослава Мудрого, 6 м.Новий Буг Миколаївської області, 55601);

Головне управління національної поліції в Миколаївській області (вул.Декабристів, 5 м.Миколаїв , 54001);

Третя особа: інспектор СРПП №3 Новобузького ВП в Миколаївської області Ляхов Роман Сергійович (вул.Ярослава Мудрого, 6 м.Новий Буг Миколаївської області, 55601).

Повний текст виготовлено 06.10.2020 року.

Суддя О.В.Уманська