Справа № 591/2541/20
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2541/20
Провадження № 2-адр/591/2/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі
головуючого - судді Сидоренко А.П.,
з участю секретаря судового засідання Бабич В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Остапенко Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Бурим Івана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,-
в с т а н о в и в :
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано незаконною та скасовано постанову інспектора поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Бурим І.В. серії ЕАК №2420734 від 21 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 425 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

24 червня 2020 року від представника ОСОБА_2 адвоката Остапенко Ю.М. надійшла заява про стягнення судових витрат та ухвалення додаткового рішення по справі, у якій представник позивача ставить питання про стягнення понесених позивачем витрат зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. та витрат на надання правової допомоги на суму 1400 грн. Заява мотивована тим, що 17 червня 2020 року до матеріалів справи було долучено докази, які підтверджують розмір витрат на правову допомогу. Понесені витрати за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами.

Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя Грищенко О.В, звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2020 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі призначено до розгляду в судовому засіданні на 07 жовтня 2020 року о 08 год. 30 хв.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

В зазначеній справі питання щодо розподілу судових витрат не було вирішено у рішенні суду від 15 червня 2020 року.

За змістом ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, постановою Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку ВСУ від 13.12.2016 у справі №21-1410а16, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшого оскарження позивачем та відповідачем судового рішення.

За правовою позицією, викладеною в цій постанові у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також зазначеною постановою Великої Палати Верховного Суду, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, визначено, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні.

Таким чином, при зверненні до суду з зазначеним позовом підлягає сплаті судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Вимогами п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

При зверненні до суду з вказаним адміністративним позовом, позивачем сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору (а.с. 18).

З огляду на викладене, заява про винесення додаткового рішення про стягнення на користь позивача понесених судових витрат в сумі 420 грн. 40 коп. підлягає задоволенню.

Також позивачу слід повернути помилково сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 420 грн. 40 коп..

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Так, між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір від 20 травня 2020 року № 8/1 про надання правової допомоги (а.с. 40-41).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано акт прийняття-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 8/1 від 20 травня 2020 року від 15 червня 2020 року (а.с. 42), розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги у вказаній справі (а.с. 44).

Розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачем та підтверджений належними доказами є співмірним зі складністю даної справи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 211, 241-246, 252, 271, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Остапенко Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти додаткове рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Бурим Івана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 1400 грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. згідно квитанції №0.8.1 від 22 травня 2020 року на р/р UA0018540; отримувач Сумська міська отг/22030101; код за ЄДРПОУ- 37970593; найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050).

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко