Справа № 420/8283/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8283/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 13 серпня 2020 року ВП № 61094855 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 серпня 2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла постанова ВП № 61094855 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн.

Позивач із зазначеною постановою про накладання штрафу не погоджується, вважає її протиправною, з огляду на що просить суд її скасувати з наступних підстав.

Так, відповідач зазначив, що підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2019, ОСОБА_1 27.12.2019 Головним управлінням нарахована пенсія за період з 01.01.2016 по 27.12.2019 в сумі 66394,34 грн. та внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, яка буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Постанова №649), та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1 (далі - Порядок №20-1).

У свою чергу, виконавчий лист №420/2204/19, виданий на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року, перебуває на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП № 61094855.

Позивач вказує, що п. 2 Постанови №649 установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою. Пунктом 3 Порядку № 649 визначено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України - Порядку №20-1.

Відповідно до п.5 Порядку №20-1 реєстр ведеться в електронному вигляді державною мовою. Внесення інформації до реєстру здійснюється відповідальною особою боржника. Тобто, на виконання вимог п.3 Порядку №649 відповідальним особам Головного управління, як боржнику за відповідним рішенням суду, надається доступ до розробленого Пенсійним фондом України реєстру для обліку рішень. Відповідальна особа Головного управління вносить передбачені п.5 Порядку №649 документи в електронному вигляді до зазначеного реєстру.

Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до положень ч.1 ст.4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Так, Уряд визначив механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок бюджетних коштів, прийнявши Порядок № 649.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються, перш за все, ст. 23 Бюджетного кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно із статтею 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Згідно з частиною 2 статті 73 зазначеного Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України, є порушенням бюджетного законодавства. Відповідно до частини першої статті 121 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства винні особи несуть відповідальність згідно із законом.

Як зазначає позивач, бюджет Пенсійного фонду України на 2020 рік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 22. При цьому, після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 року у справі №640/5248/19 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на поточний рік не переглянуті.

З огляду на вищевикладене нормативне регулювання позивач зазначає, що Головним управлінням покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством та в межах наданих повноважень. Виплата нарахованої доплати буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Щодо притягнення до відповідальності за невиконання рішення суду, позивач також зазначив, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Позивачем вказано, що присуджена рішенням суду у справі №420/2204/19 пенсія за період з 01.01.2016 по 26.12.2019 в сумі 66394,34 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

Про вказані обставини позивач повідомляв державного виконавця.

Однак, як наголошує позивач, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням у межах, допустимих діючим законодавством, до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності на підставі ст. 75 Закону №1404.

За вказаних обставин, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з вимогами щодо скасування протиправної, на його думку, постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 серпня 2020 року ВП № 61094855 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ). Відкрито провадження у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови. Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 268, 269, 271, 272, 287 КАС України. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07 жовтня 2020 року о 14 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №22.

02 жовтня 2020 року від відповідача через канцелярію суду засобами електронної пошти надійшов відзив на позовну заяву, а також витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження №61094855.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне. Так, відповідач зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ) з 29.01.2020 перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 420/2204/19, виданого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 89% відповідної суми грошового забезпечення та виплатити заборгованість пенсії після перерахунку.

27.02.2020 року до відділу надійшов лист боржника щодо часткового виконання рішення суду. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили з 27.12.2019 по 31.12.2019 в сумі 396,34 грн. зарахована на поточний рахунок стягувача. Доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 26.12.2019 в сумі 66394,34 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

На підставі викладеного, відповідач констатує, що рішення суду про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії боржником у повному обсязі не виконано.

09.04.2020 року до відділу надійшла заява стягувача про невиконання боржником рішення суду.

З цих підстав 13.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у сумі 5100,00 грн., відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Крім того, відповідач вказав на безпідставність посилань позивача на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/5248/19 визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів У країни від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Таким чином, відповідач вважає, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні № 61094855, ухиляється від виконання рішення суду, оскільки відсутність грошових коштів у бюджеті не є підставою невиконання рішення суду.

У судове засідання, призначене на 07 жовтня 2020 року, учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Від позивача через канцелярію засобами електронного зв`язку 07 жовтня 2020 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідач причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Отже, справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження 08 жовтня 2020 року за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 420/2204/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Визнано протиправною відмову від 28.03.2019 року №554/ч-11 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у перерахунку пенсії, виплаті перерахованої пенсії ОСОБА_1 , в розмірі 89% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року у розмірі 89% відповідної суми грошового забезпечення та виплатити заборгованість з пенсії після перерахунку.

Рішення суду набрало законної сили 27 грудня 2019 року.

28 грудня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/2204/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року у розмірі 89% відповідної суми грошового забезпечення та виплатити заборгованість з пенсії після перерахунку.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, 29 січня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 61094855 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/2204/19, виданого 28.12.2019 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року у розмірі 89% відповідної суми грошового забезпечення та виплатити заборгованість з пенсії після перерахунку.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Постановою від 29 січня 2020 року з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 18892, 00 грн.

Супровідним листом від 29 січня 2020 року №10.03-1906 копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2020 року ВП № 61094855 направлена до виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області та до відома стягувачу.

Згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції, постанова надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 13.02.2020 року за вхід. №495/5.

Листом від 21 лютого 2020 року № 1500-0225-5/4595 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення.

27 лютого 2020 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов вищевказаний лист.

Згідно змісту цього листа: Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 по справі № 420/2204/19, яке набрало законної сили 27.12.2019, ОСОБА_1 27.12.2019 було проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 з урахуванням розміру 89% відповідних сум грошового забезпечення (копія перерахунку пенсії додається). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020 становить 13319,69 грн. (копія перерахунку пенсії додається). Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 27.12.2019 по 31.12.2019 в сумі 396,34 грн. зарахована на його поточний рахунок 03.01.2020 (копія розрахунку на доплату додається). Доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 26.12.2019 в сумі 66394,34 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1. Інформація про виконання рішення по справі № 420/2204/19 Головним управлінням внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (витяг з реєстру додається). Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі викладеного, Головне управління просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/2204/19, виданому 28.12.2019 Одеським окружним адміністративним судом, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з листом направлений Розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 .

09 квітня 2020 року стягувач - ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень із заявою про вжиття заходів примусового характеру до боржника - ГУ ПФУ в Одеській області у зв`язку з невиплатою доплати пенсії та невиконанням рішення суду.

13 серпня 2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 61094855 за невиконання вимог виконавчого листа №420/2204/19, виданого 28.12.2019 року Одеським окружним адміністративним судом на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, згідно з ч. 1 цієї статті, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 420/2204/19 ним виконано з урахуванням Порядку № 649.

Водночас, відповідач вказує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 420/2204/19 виконано позивачем не у повному обсязі.

Як встановлено судом, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 420/2204/19 ОСОБА_1 27.12.2019 було проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 з урахуванням розміру 89% відповідних сум грошового забезпечення (копія перерахунку пенсії наявна в матеріалах виконавчого провадження). Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 27.12.2019 по 31.12.2019 в сумі 396,34 грн. зарахована на поточний рахунок 03.01.2020. Доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 26.12.2019 в сумі 66394,34 грн. підлягає виплаті згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22708.2018 р. №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 р. №20-1.

Інформація про виконання рішення по справі № 420/2204/19 Головним управлінням внесена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (витяг з реєстру наявний в матеріалах виконавчого провадження).

Отже, рішення суду виконано позивачем частково.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає, що на момент виконання позивачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 420/2204/19 в частині виплати стягувачу донарахованих коштів, механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до пункту 2 Порядку №649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно п.5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п.6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Постановою правління Пенсійного фонду України 26 вересня 2018 року № 20-1 затверджений Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, який відповідно до пункту 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649), визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього.

Як визначено пунктами 3, 6, 7 цього Порядку № 20-1, у реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»: на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою; про стягнення коштів.

Наказом керівника органу Пенсійного фонду України визначаються відповідальні особи, які здійснюють облік рішень у реєстрі (далі - відповідальна особа), у кількості не менше двох осіб з числа працівників, які відповідно до розподілу службових повноважень мають право доступу до автоматизованих засобів та баз даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справ).

Доступ до відомостей реєстру надається працівникам Пенсійного фонду України та його територіальних органів, якщо це передбачено їх посадовими інструкціями або потрібно для виконання дорученої їм роботи, а також членам комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що утворюється відповідно до пункту 7 Порядку № 649.

Внесення інформації до реєстру здійснюється відповідальною особою боржника. Якщо на дату внесення інформації стягувач перебуває на обліку в іншому територіальному органі Пенсійного фонду України, який не є боржником, інформацію до реєстру вносить відповідальна особа цього органу з урахуванням матеріалів пенсійної справи стягувача та наявного у ній рішення суду.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до відповідача разом з листом від 21 лютого 2020 року про виконання рішення суду надавався Витяг з реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою програмою, з якого вбачається, що інформація по рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року по справі № 420/2204/19 внесена до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що свідчить про вчинення позивачем дій, зазначених у пункті 5 Порядку №649 або п.7 Постанови №20-1.

Суд зазначає, що стаття 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, без поважних причин.

Тобто, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 13 серпня 2020 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн. винесена відповідачем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", саме із мотивів невиконання судового рішення без поважних причин.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки відсутні підстави стверджувати, що рішення суду позивач не виконане взагалі та без поважних причин. Фактично, залишилась невиконаною лише частина цього рішення, щодо якого існував окремий порядок його виконання. Водночас, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Так, відповідно до частин 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати суми боргу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 24.01.2018 року в справі №405/3663/13-а, від 21.08.2019 року по справі 754/3105/19.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

З даного приводу слід зазначити наступне.

Дійсно постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 року змінено, зокрема п. 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними п. п. 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, до 22.07.2020 року Порядок № 649 був чинний, і боржник зобов`язаний був ним керуватись.

Тобто, на момент часткового виконання рішення позивачем, Порядок №649 був чинним.

У той же час, після 22.07.2020 року відшкодування невиплаченої суми заборгованості може бути здійснено лише за наявності для цього відповідних фінансових ресурсів, а тому дана обставина не може вважатися такою, що призводить до невиконання судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, оскільки невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до заяви про усунення недоліків додано платіжне доручення № 22618 від 11 вересня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який є відповідачем у справі.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області необхідно відмовити у стягненні на його користь сплаченого ним судового збору у разі задоволення його позову, оскільки позивач також є суб`єктом владних повноважень.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області набуває статусу суб`єкта владних повноважень коли здійснює публічно-владні управлінські функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Разом з тим, в адміністративній справі №420/8283/20 суб`єктом владних повноважень виступає лише відповідач, оскільки предметом спору є рішення відповідача, прийняте ним на виконання його публічно-владних управлінських функцій при здійсненні дій у виконавчому провадженні, проведення якого регламентованого Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року. У той же час, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у справі виступає юридичною особою - боржником у виконавчому провадженні, яка вважає, що її права були порушені прийнятим рішенням суб`єкта владних повноважень.

При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в адміністративній справі виступають різними сторонами (позивачем та відповідачем), а нормами КАС України передбачена можливість спору між суб`єктами владних повноважень (між позивачем та відповідачем) лише у спорах між ними з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (п.3 ч.1 ст.19 КАС України).

Як було зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 року по справі №826/3115/17, за зверненням суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду може бути подано позов лише у випадку спору між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також коли право звернення до суду з позовом до іншого суб`єкту владних повноважень надано такому суб`єкту законом.

За загальним правилом один орган державної влади не може звертатися з позовом до іншого органу, бо це означатиме позов держави до неї самої.

З огляду на вищезазначене, суд відхиляє доводи представника відповідача стосовно того, що у цій справі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області приймає участь в якості суб`єкта владних повноважень, а тому при розподілі судового збору не приймає їх до уваги.

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору за подання до адміністративного суду цього позову у розмірі 2102, 00 грн. за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 194, 205, 229, 243-246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 серпня 2020 року ВП № 61094855 про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м.Одеса, 65091, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) судовий збір у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Суддя О.В. Глуханчук

.