Справа № 260/847/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/847/20 пров. № А/857/9074/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Шинкар Т. І.,

за участю секретаря судового засідання Цар М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Плехановою З. Б. о 10:03 год у м. Ужгороді) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталія Михайлівна, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

02.04.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неправильного розрахунку суми недоотриманої пенсії за період з 04.10.2014 по 30.04.2019, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , неправомірному застосуванні частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що порушує її право на отримання грошових коштів у повному обсязі у складі спадщини; зобов`язати відповідача нарахувати повну суму невиплаченої померлій ОСОБА_2 пенсії за період з 04.10.2014 по 30.04.2019 згідно із статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надати інформацію про нараховану суму приватному нотаріусу Дурневич Н. М. для видачі свідоцтва про права на спадщину ОСОБА_1 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначає, що відповідачем надано недостовірну інформацію про розмір неотриманої ОСОБА_2 пенсії з 04.10.2014, що порушує її права як спадкоємця на отримання коштів у складі спадщини у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Неприбуття в судове засідання відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою Ужгородської міської ради від 30.07.2019 №2106-.

26.09.2019 приватним нотаріусом Дурневич Н. М. заведено спадкову справу № 64802951 щодо майна померлої ОСОБА_2 , єдиною спадкоємицею якої є позивач ОСОБА_1

26.09.2019 приватним нотаріусом Дурневич Н. М. направлено запит Головному управлінню Пенсійному фонду України в Закарпатській області про надання інформації про суму нарахованої та невиплаченої пенсії померлій ОСОБА_2 , про що видати довідку спадкоємиці ОСОБА_1 або надіслати за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 15.11.2019 року № 43934/04.10 начальник відділу з питань виплати пенсій № 9 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомив приватного нотаріуса, що померла ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Закарпатській області не перебувала та пенсію не отримувала, а тому сума нарахованої та невиплаченої їй пенсії невідома.

06.11.2019 начальник Ужгородського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомив позивача про можливість з`явитися для оформлення допомоги на поховання померлої ОСОБА_2 у зв`язку з надходженням електронної пенсійної справи.

26.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про повторний розгляд запиту приватного нотаріуса Дурневич Н. М. щодо надання інформації про повний розмір пенсії з дати припинення її виплати 04.10.2014 померлій ОСОБА_2 та по дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишається недоотриманою у зв`язку з її смертю.

Листом від 22.01.2020 № 944/Ч-99-01 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача, що з електронної справи померлої ОСОБА_2 встановлено, що пенсія виплачувалася по жовтень 2014 року, а оскільки померла ОСОБА_2 на підконтрольній Україні території щодо виплати пенсії не зверталася, відповідної заяви не зареєстровано, то на території, підконтрольній Україні, пенсія гр. ОСОБА_2 не нараховувалася і не виплачувалася.

22.01.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслало приватному нотаріусу Дурневич Н. М. інформацію про суму невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , що становить 73191,69 грн за період з 25.09.2016 по 30.04.2019, а також зазначено, що розмір виплати може змінюватися в залежності від дати звернення особи, яка має право на отримання даної виплати згідно з свідоцтвом про право на спадщину, відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , жодних рішень органом пенсійного фонду не приймалось, що свідчить про відсутність порушеного права позивача.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно з статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що виплата нарахованої суми пенсії, на яку пенсіонер мав право, але неотримав своєчасно з власної вини, обмежується трирічним строком до дня звернення за отриманням пенсії та у разі смерті такого пенсіонера може бути здійснена членам його сім`ї, що проживали разом із ним або непрацездатним, які були на його утриманні, або ввійти до складу спадщини.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок), згідно з пунктом 1.5 якого заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії.

Відповідно до пункту 2.26 Порядку для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком, до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 не зверталась, відповідно, жодного рішення з цього питання відповідачем прийнято не було.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що законодавством не передбачено обов`язку органу Пенсійного фонду здійснювати нарахування суми невиплаченої пенсії померлої особи на вимогу спадкоємця без дотримання вимог Порядку, що виключає підстави для висновку про допущення відповідачем бездіяльності у спірних правовідносинах.

Слід зазначити, у рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб між учасниками правовідносин існував юридичний спір, а порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Невід`ємним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Тому судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 до відповідача не зверталася, останній у виплаті такої не відмовляв, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення прав позивача, та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 260/847/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 07.10.2020