Справа № 340/841/20
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/841/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Сагуна А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Віго О.В.;

представника позивача - Мухіної Н.В.;

представника відповідача - Данілова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Агрогрупа Деметра" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 2, яким Позивачеві нараховано адміністративний штраф в розмірі 528 600,00 грн.;

-визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області - податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким Позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на загальну суму 5 377 416,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2 688 708,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області - податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким Позивачеві завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту в сумі 2 154 468,00 грн.;

-визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким Позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 8 122 248,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4 061 124,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області - податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким Позивачеві нараховано штрафну санкцію в розмірі 510,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким Позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 507 527,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 306 053,06 грн., пеня в розмірі 179 641,09 грн.;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким Позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на загальну суму 38 943,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21 979,38 грн., пеня в розмірі 13 831,71 грн.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що податковий орган прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення, які підлягають скасуванню, оскільки перевірка проведена з порушенням вимог чинного законодавства та рішення ґрунтуються на помилкових висновках, викладених у акті перевірки.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом у зв`язку із встановленням перевіркою обставин порушення ТОВ "Агрогрупа Деметра" норм діючого законодавства, які належним чином зафіксовано у акті перевірки. Отже, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню (т.2 а.с.166 - 188).

Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, надавши пояснення в обґрунтування позовних вимог (т.3 а.с.24-29, 48-51).

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях (т.3 а.с.193-199, 218-221).

Судом допитано свідка ОСОБА_1 щодо обставин проведення перевірки позивача та обґрунтованості висновків викладених в акті перевірки контролюючого органу (т.3 а.с.187).

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши наявні в справі документи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ТОВ "Агрогрупа Деметра" зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб`єкт господарювання (т.1 а.с.79-85).

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75. п.77.1. п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДІІС у Кіровоградській області від 25.11.2019 року № 545 (т.1 а.с.17)проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогрупа Деметра» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2019, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (т.1 а.с.17).

Представник позивача зазначає, що включення ТОВ «Агрогрупа Деметра» до затвердженого і оприлюдненого річного плану-графіка проведення перевірок в поточному 2019 році не відповідає нормам п. 77.1 ст. 77 ПК України.

Так, ТОВ «Агрогрупа Деметра» включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на грудень 2019 року шляхом коригування плану-графіка в листопаді 2019 року. Коригування плану-графіка у листопаді 2019 року затверджено Головою ДПС України 15.11.2019 року та план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків з урахуванням коригування розміщено на офіційному вебпорталі ДПС (т.3 а.с.200-204).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.1 статті 77 ПК України, на який є посилання в наказі №10722 як на правову підставу проведення перевірки Товариства, передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 77.2 статті 77 ПК).

Відповідно до статті 77 ПК з метою удосконалення організації роботи з формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків Міністерством фінансів України затверджено Порядок №524.

Згідно з абзацами другим - четвертим пункту 1 розділу І Порядку №524 річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 ПК.

План-графік документальних планових перевірок щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, складається з квартальних планів-графіків відповідно до вимог статті 346 Митного кодексу України.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Нормами статті 77 ПК не передбачено коригування (оновлення) вже оприлюдненого плану-графіка, як і не передбачено можливості формування місячних, квартальних чи інших різновидів планів-графіків перевірок щодо дотримання податкового законодавства та не встановлено строки для їх оприлюднення, не закріплено право контролюючого органу на коригування (оновлення) оприлюдненого плану-графіка перевірок.

Як вже зазначено, згідно з Порядком №524 план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового законодавства має бути річним; формування квартального плану-графіка передбачено тільки для проведення перевірок з питань державної митної справи.

Суди дійшов висновку, що включення до затвердженого і оприлюдненого річного плану-графіка проведення перевірок в поточному році інших платників податків не відповідає нормам пункту 77.1 статті 77 ПК. Врегулювання порядку проведення податкових перевірок на рівні закону свідчить, що законодавцем це питання розуміється в контексті гарантій прав платників податків. Ці гарантії однорідні із загальними гарантіями захисту від необмеженого державного контролю. Так, відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Однак, суд зазначає, що позивач не скористався свої правом, встановленим ст. 81 Податкового кодексу України щодо недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки; наказ ГУ ДІІС у Кіровоградській області від 25.11.2019 року № 545 в судовому порядку не оскаржував.

З огляду на викладене, суд вважає, що порушення відповідачем порядку включення позивача до плану-графіка проведення перевірок не зумовлюють протиправність податкових - повідомлень рішень та не є безумовною підставою для скасування протиправними рішень прийнятих за наслідками такої перевірки.

Суд враховує правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду №826/11217/18 від 08.10.2019, однак зазначає, що справа яка розглядається в даному провадження містить інший предмет позову (визнання протиправним та скасування податкових - повідомлень рішень), а предметом розгляду у справі №826/11217/18 є визнання протиправним та скасування наказу на проведення перевірки.

Представником позивача не надано доказів оскарження або скасування наказу ГУ ДІІС у Кіровоградській області від 25.11.2019 року № 545 в судовому порядку.

Переходячи до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства суд зазначає, що відповідно до висновків акту перевірки від 17.01.2020 року №5/11-28-05-06/39046346 (т.1 а.с. 33-141) перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем:

1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на прибуток за 2018 рік на суму 13 001 875,0 грн.;

2. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 122 248,0 грн., у тому числі за 3 квартали 2019 року на суму 8 122 248,0рн.;

3. п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5 377 416,0 грн., в т.ч. по періодах:

- вересень 2018 року на суму 922 232,0 грн.,

- листопад 2018 року на суму 1 077 536,0 грн.,

- вересень 2019 року на суму 3 377 648,0 грн.

4. п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від`ємне значення між сумами податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 154 468,0 грн., в т.ч.: - вересень 2019 року на суму 2 154 468,0 грн.

5. п. п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, встановлено факт проведення КО з Компанією МАХGRAIN ІNTERNATIONAL LIMITED (Об`єднані Арабські Емірати) на суму 16 657 053 грн. у 2018 році та неподання звіту про КО за 2018 рік;

6. п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп.«б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в частині не включення до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) сум поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153»;

7. пп.168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168, п.173.1. и.173.3 ст.173, частини «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині несплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб із договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року в сумі 18 400,80 грн. та відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.І29 Податкового Кодексу України нараховано пеню в сумі 6717,45 грн.;

8. пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.164.5 ст.164, пп.168.1.1, пп. 168.1.2 п.168.1 ст.І68, частини «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України, в частині надання доходу фізичним особам при продажу транспортних засобів у вигляді додаткового блага та несплачено податок на доходи фізичних осіб в сумі 489 127,08 грн. та відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового Кодексу України нараховано пеню в сумі 172 923,64 грн.;

9. пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168. п.173.1, п.173.3 ст.173, частини «а» п.176.2 ст. 176, п.161-1 підрозд.10 розд. ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, в частині несплати до бюджету військового збору із договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року в сумі 5 520,24 грн. та відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового Кодексу України нараховано пеню в сумі 2 015,24 грн.;

10. пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. 168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, частини «а» п.176.2 ст.176, п.16-1 підрозд. 10 розд. ХХ «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України, в частині надання доходу фізичним особам при продажу транспортних засобів у вигляді додаткового блага та несплачено військовий збір в сумі 33 423,74 грн. та відповідно до пп.129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового Кодексу України нараховано пеню в сумі 11 816,47 грн. (т.1 а.с.70-71).

На підставі висновків акту перевірки та у зв`язку із встановленим порушенням відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 8 122 248,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4 061 124,00 грн. (т.1 а.с.75, т. 2 а.с.192);

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на загальну суму 5 377 416,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2 688 708,00 грн. (т.1 а.с.73, т. 2 а.с. 193, 197);

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту в сумі 2 154 468,00 грн. (т.1 а.с.74, т.2 а.с. 197);

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 507 527,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 306 053,06 грн., пеня в розмірі 179 641,09 грн. (т.1 а.с.77, т. 3 а.с. 164);

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на загальну суму 38 943,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21 979,38 грн., пеня в розмірі 13 831,71 грн. (т.1 а.с.78, т.3 а.с.164).

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 2, яким позивачеві нараховано адміністративний штраф в розмірі 528 600,00 грн. (т.1 а.с.72, т.2 а.с. 198-199);

- податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві нараховано штрафну санкцію в розмірі 510,00 грн. (т.1 а.с.76, т.3 а.с.164).

Позивач, не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 8 122 248,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4 061 124,00 грн. (т.1 а.с.75, т. 2 а.с.192).

Згідно висновків акту перевірки з наданих ТОВ «АГРОГРУПА ДЕМЕТРА» первинних документів, факт отримання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» та їх подальшого транспортування до ТОВ «АГРОГРУПА ДЕМЕТРА», перевіркою не підтверджується.

На думку відповідача, фактично мала місце реалізація товарів та використання в господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей (дизельне паливо, соя, карбамід N-46.2, аміачна селітра), джерело походження яких не встановлене. Наявність факту реалізації та використання в господарській діяльності вищезазначеної продукції є свідченням набуття останнього у власність (безоплатного отримання) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «АГРОГРУПЛ ДЕМЕТРА» в порушення пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України занижено склад доходу від буд-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за правилами бухгалтерського обліку за період, що перевіряється, на загальну суму всього 45191304,0 грн., в т.ч. за 3 квартал 2018 рік в сумі 7761456,0грн., за 4 квартал 2018 року в сумі 4237152,0грн., за 2 квартал 2019 року в сумі 8218080,0грн., за 3 квартал 2019 року в сумі 24974616,0грн., що призвело до заниження від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку) за 2018 рік всього в сумі 11998608,0грн., в т.ч. за 3 квартал 2018 рік в сумі 7761456,0грн., за 4 квартал 2018 року в сумі 4237152,0грн., та заниження позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибуток) за 3 квартали 2019 року всього в сумі 33192696,0грн., в т.ч. за 2 квартал 2019 року в сумі 8218080,0грн., за 3 квартал 2019 року в сумі 24974616,0грн. в частині взаємовідносин з ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ», ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН».

Тобто, основними висновками щодо порушення податкового законодавства, які інкримінуються ТОВ «АГРОГРУПА ДЕМЕТРА», стало не підтвердження первинними бухгалтерськими документами господарських взаємовідносин з такими контрагентами: ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН».

При цьому відповідач не заперечує наявність у ТОВ «АГРОГРУПА ДЕМЕТРА» товару, однак заперечує факт придбання такого товару у контрагентів ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ», ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН».

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач та його контрагенти на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як суб`єкти господарювання та як платники податків, відомості про них були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Щодо взаємовідносин позивача ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ» у вересні - жовтні 2018 року, судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ» (продавець) укладено генеральний договір №1809-0501/ГА-ІНК від 05.09.2018р. На виконання даного договору ТОВ «Інком Траст» поставлено ТОВ «Агрогрупа Деметра» товар: дизельне паливо в кількості 256,76 т., що підтверджено актами приймання передачі: № 000146 від 28.09.2018р.; № 000147 від 28.09.2018р.; № 000148 від 28.09.2018р.;№ 000149 від 28.09.2018р.; № 000150 від 28.09.2018р.; № 000153 від 01.10..2018р.; № 000167 від 17.10.2018р.; № 000152 від 30.09.2018р. ( т.1 а.с.86-96, т.3 а.с. 245-252).

Товар поставлено ТОВ «Інком Траст» за адресою Київська обл., смт. Рокитное, вул.. Вокзальна, 231. ТОВ «Агрогрупа Деметра» передано зазначений вище товар на зберігання ТОВ «Кастас» в місці отримання товару за адресою Київська обл., смт. Рокитное, вул. Вокзальна, 231, що підтверджено договором №33/1 від 20.09.2018р. про зберігання та актами приймання передачі: № КС-000930 від 28.09.2018р., № КС - 000931 від 01.10.2018р.; № 000932 від 17.10.2018р. Щомісяця сторонами за договором зберігання складались акти звірки по руху нафтопродуктів на відповідальному зберіганні (т.1 а.с.97-114).

Обов`язок, щодо поставки товару в місце призначення: Київська обл., смт. Рокитное, вул. Вокзальна, 231, за умовами генерального договору № 1809-050/ГА - ІНК купівлі продажу нафтопродуктів покладено на ТОВ «Інком Траст».

В подальшому, ТОВ «Агрогрупа Деметра» отримано з відповідального зберігання товар, що підтверджено актами на відпуск нафтопродуктів, а саме Актом № КС-000357 від 31.10.2018р. - 72,34 т дизельного палива, № КС-000351 від 30.06.2019р. - 137,34 т; № КС - 000352 від 31.07.2019 - 47,089т. Зазначене вище дизельне паливо в було перевезено до місця зберігання Черкаська обл., Чорнобаївський р-н., с. Богодухівка, що підтверджено ТТН на відпуск нафтопродуктів. В місці зберіганні дизельне паливо зберігалось на підставі договорів оренди майна з ТОВ «Богодухівка» від 05.09.2018р.(т.1 а.с.115-157).

Також, на виконання генерального договору №1809-0501/ГА-ІНК від 05.09.2018р. ТОВ «Інком Траст» поставлено ТОВ «Агрогрупа Деметра» товар: газ зріджений, що підтверджено актом приймання передачі № 000152 від 30.09.2018р. в кількості 160,530 т на суму 3 855 930,60 грн. (т.1 а.с.156). Зазначений товар поставлено ТОВ «Інком Траст» в місце поставки - Житомирська обл., Радомишльський р-н., смт. Городок, вул. Заводська, 2.

30.09.2018р. ТОВ «Агрогрупа Деметра» передано на зберігання зазначений вище товар, ТОВ «УПК - Європлюс», згідно договору № 1809-2401/ГХ-УПК про надання послуг від 24.09.2018р. та акту приймання передачі майна від 30.09.2018р. (т.1 а.с. В подальшому даний товар було повернуто зі зберігання по акту приймання передачі від 29.05.2019р. та замінено на дизельне паливо і відповідно оформлено первинними документами, а саме: повернення постачальнику № 34 від 29.05.2019р. та актом приймання передачі № 000197 від 29.05.2019р. В подальшому даний товар було перевезено власним автотранспортом ТОВ «Агрогрупа Деметра» до місця зберігання - Черкаська обл. Чорнобаївський р-н, с. Богодухівка, що підтверджено ТТН.(т.1 а.с.157-184).

Вказані первинні бухгалтерські документи досліджено відповідачем в ході проведення перевірки, будь яких зауважень до форми та порядку складання не зазначено.

В ході перевірки відповідачем встановлено, що паливо - мастильні матеріали ідентичні задекларованим ТОВ «Агрогрупа Деметра» по взаємовідносинах з ТОВ «Інком Траст» були використані в господарській діяльності ТОВ «Агрогрупа Деметра», що підтверджується відповідними проведеннями бухгалтерського обліку (т.1 а.с.33) та відсутність дебіторської або кредиторської заборгованості по розрахункам з ТОВ «Інком Траст» (т.1 а.с.26, зворотній бік).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «КАМА ГРУП» у квітні 2019 року, судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ «КАМА ГРУП» (постачальник) укладено договір поставки №2019/03-25 від 25.03.2019р. (т.1 а.с.185-188).

На виконання даного договору передано товар - соя, в кількості 913,120 т, на підтвердження чого складено: видаткова накладна № 4 від 01.04.2019р. 200т на суму 1 800 000,00 грн., ТТН № 4-1 - 4-5 від 01.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл.,розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 5 від 16.04.2019р. 407,49 на суму 3 667 410,00 грн., ТТН № 5-І - 5-9 від 16.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна №6 від 17.04.2019р. 41,99т на суму 377 910,00 грн., ТТН № 6 від 17.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 7 від 17.04.2019р. 43,42 на суму 390 780,00 грн., ТТН № 7 від 17.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 8 від 17.04.2019р. 46,77т на суму 420 930,00 грн., ТТН № 8 від 17.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл,, розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 9 від 17.04.2019р. 46,23т на суму 416 070,00 грн.,ТТН № 9 від 17.04.2019р. місце завантаження с. Іванівна, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 10 від 18.04.2019р. 48,48т на суму 436 320,00 грн., ТТН № 10 від 18.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 11 від 18.04.2019р. 48,24т на суму 434 160,00 грн., ТТН № 11 від 18.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка, видаткова накладна № 12 від 18.04.2019р. 30,5т на суму 274 500,00 грн., ТТН № 12 від 18.04.2019р. місце завантаження с. Іванівка, Одеська обл., розвантаження - с. Лікарівка (т.1 а.с. 189-239).

Зберігання товару здійснювалось ТОВ «Агрогрупа Деметра» за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський р-н., с. Лікарівка на підставі договору відповідального зберігання, укладений між ТОВ «Агрогрупа Деметра» та Філія Олександрійський кінний завод № 174 (т.1 а.с. 240-244).

ТОВ «Агрогрупа Деметра» здійснено частковий розрахунок з ТОВ «Кама Груп» , право вимоги заборгованості в сумі 965 013,00 грн. ТОВ «Кама Груп» відступило на ТОВ «Вест Пойнт». Розрахунок з ТОВ «Вест Пойнт» ТОВ «Агрогрупа Деметра» було проведено, що підтверджено банківською випискою платіжними дорученнями № ; . Зазначені обставини встановлено в ході перевірки відповідачем та зазначено в акті ( т.1 а.с.35).

Вказані первинні бухгалтерські документи досліджено відповідачем в ході проведення перевірки, будь яких зауважень до форми та порядку складання не зазначено.

В подальшому придбаний товар було використано в господарській діяльності позивача, а саме: реалізовано товар ТОВ «Батьківщина - Агро», що підтверджено договором купівлі продажу № 01/04-19 від 01.04.2019р., видатковими накладними № 146 від 08.04.2019р.; № 165 від 16.04.2019; № 148 від 25.04.2019р., від 192 від 16.05.2019р., ТТН ; реалізовано товар ФГ «Аматор - Є», що підтверджено договором купівлі продажу № 19/02 від 19.02.2019р., видатковою накладною № 219 від 31.05.2019р., ТТН; надано послуги по посіву сої на Філії «Дібрівський кінний завод № 62», що підтверджено договором про надання с/г послуг від , актами надання послуг № 204 та 205 від 03.06.2019р. (т.1 а.с.245-250, т.2 а.с. 1-40).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН», судом встановлено наступне.

Між позивачем (покупець за договором) та ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» (продавець) укладено договір купівлі продажу №0209-19 від 02.09.2019р. (т.2 а.с. 41-43).

На виконання даного договору ТОВ «ТД «Меридіан» було поставлено ТОВ «Агрогрупа Деметра» товар - карбамід в кількості 1500,14 тон, аміачна селітра - 2006,713 т , що підтверджено видатковими накладними:№ 47 від 09.09.2019; № 50 від 11.09.2019; № 51 від 11.09.2019; № 52 від 12.09.2019; № 53 від 12.09.2019; № 54 від 13.09.2019; № 49 від 10.09.2019; № 55 від 13.09.2019р.; № 37 від 03.09.2019; № 56 від 02.09.2019; № 32 від 02.09.2019; № 34 від 02.09.2019; № 33 від 02.09.2019; №46 від 09.09.2019; №48 від 10.09.2019; №35 від 03.09.2019; №36 від 03.09.2019; №44 від 06.09.2019; №43 від 05.09.2019; № 42 від 05.09.2019; № 41 від 05.09.2019; № 38 від 04.09.2019; № 39 від 04.09.2019; № 40 від 04.2019; № 57 від 03.09.2019; № 45 від 06.09.2019 та ТТН (т.2 а.с.44-147).

В місці зберігання товар зберігався на підставі договорів оренди приміщення, укладених між ТОВ «Богодухівка» та ТОВ «Агрогрупа Деметра» 01.03.2019р. та ТОВ «Батьківщина - Агро» від 01.01.2018р. ( т.2а.с.148-154).

Згідно пояснень представника позивача, в перевіряємий період з 01.01.2018р. по 30.09.2019р., отриманий товар знаходився на зберіганні, використання в господарській діяльності ТОВ «Агрогрупа Деметра» було здійснено вже після закінчення перевіряємого періоду, в листопаді, грудні 2019р.

Вказані первинні бухгалтерські документи досліджено відповідачем в ході проведення перевірки, будь яких зауважень до форми та порядку складання не зазначено.

Основним обґрунтуванням невизнання вказаних господарських операцій стало те, що, на думку контролюючого органу, операції не відбулися у дійсності по ланцюгу постачання від зазначених контрагентів.

Надаючи оцінку, висновкам відповідача, суд зазначає, що саме на контрагентів, як постачальників та продавців покладено обов`язок надання позивачу товару.

Відповідачем не доведено, в судовому засіданні, саме порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН».

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп.134.1.1 п.134 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

З огляду на п.5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 (далі за текстом - П(с)БО 16 "Витрати") витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

На підставі п.7 П(с)БО 16 "Витрати" витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

В силу п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Суд враховує, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку є подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення такої господарської діяльності.

З огляду на пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, господарська операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків, якщо вона здійснена за наявності розумних економічних причин (ділової мети) і пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Суд зауважує, що господарська діяльність платника податків повинна здійснюватися з належною податковою обачністю, як законною передумовою одержання податкової вигоди, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини "Булвес АД проти Болгарії".

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН».

Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву та в акті перевірки на те, що підставою для встановлених порушень позивача слугувала наявна у контролюючого органу інформація стосовно контрагентів суд зазначає наступне.

Представником відповідача не надано до суду доказів проведення перевірок ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» щодо дотримання, останніми, вимог податкового законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладеною в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Крім того, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Суд вказує, що матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення вимог чинного законодавства.

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від ведення такого обліку іншими особами, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання декларування сум податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість у разі, якщо такі особи не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду зазначеним у постанові від 31.01.2019 р. у справі №П/811/1930/17.

Таким чином, не встановлення джерела походження товару у контрагента, а також факти відсутності у такого контрагента трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, земельних ділянок тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту.

Посилання представника відповідача на факт реєстрації кримінального провадження, в якому фігурує контрагент позивача ТОВ «Інком Траст» ( т.3 а.с.121-152), суд не приймає до уваги з огляду на положення частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

За положеннями цієї норми наявність кримінального провадження, що перебуває у правоохоронних органів, що здійснюють його розслідування за фактом фіктивного підприємства може мати юридично-правове значення, але не виключно, у випадку наявності вироку суду в кримінальному провадженні, ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, як такі, що є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відсутність в матеріалах справи таких судових рішень унеможливлює прийняття доводів відповідача щодо нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником відносно якого порушено кримінальне провадження.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.05.2018р. у справі №822/2348/16.

У постанові від 27.03.2018р. у справі №816/809/17 Верховний Суд зазначив, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, Суд також зауважив, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Обставини реєстрації кримінального провадження відносно контрагентів позивача та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючого суб`єкта, в рамках такого провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.03.2019 року по справі №826/3740/17.

Враховуючи наведене вище суд зазначає, що ні на момент проведення перевірки та фіксації її наслідків контролюючим органом, ні станом на час розгляду судом даної справи інформація стосовно винесення вироку щодо посадових осіб ТОВ «Інком Траст» відсутня.

Відтак, матеріали досудового розслідування відносно зазначених контрагентів позивача не можуть бути єдиним беззаперечні доказом не реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Щодо посилання представника відповідача на факт неможливості проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Інком Траст» в зв`язку з відсутністю юридичною особою за місцем реєстрації то суд зазначає, що факт неможливості проведення звірки за своїм правовим навантаженням доводить виключно неможливість її проведення, та сам по собі жодним чином не може довести наявність або відсутність реального проведення господарських операцій. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 820/2706/14.

Щодо посилання представника відповідача на не надання до видаткових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Торговий будинок» «Меридіан» сертифікатів якості на аміачну селітру та карбамід то суд зазначає, що в розумінні положень ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" сертифікат якості не є первинним бухгалтерським документом, атому його відсутність не може свідчити про не товарність господарської операції.

Суд враховує, що доказами наданими позивачем та дослідженими судом під час розгляду справи підтверджено факт реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентами та зміну майнового стану позивача внаслідок таких господарських операцій.

Суд зауважує, що факт передання товарів та, відповідно, набуття права власності на них, підтверджуються наявними в матеріалах справи видатковими накладними, форма і зміст яких жодним чином не заперечується відповідачем.

Відповідачем не доведено, в судовому засіданні, саме порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН».

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, висновки перевіряючих під час проведення перевірки стосовно порушення позивачем положень податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» є передчасними та спростовані дослідженими судом доказами, то на разі наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 8 122 248,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4 061 124,00 грн. (т.1 а.с.75, т. 2 а.с.192).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на загальну суму 5 377 416,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2 688 708,00 грн. (т.1 а.с.73, т. 2 а.с. 193, 197) та податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким позивачеві завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту в сумі 2 154 468,00 грн. (т.1 а.с.74, т.2 а.с. 197), суд зазначає наступне.

Так, згідно акту перевірки відповідач, враховуючи, що господарські операції між ТОВ «Агрогрупа Деметра» та контрагентами - постачальниками ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ», ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» не відбулися в дійсності, прийшов до висновку, що позивачем при декларуванні допущено порушення вимог п. 198.1, п. 180.2, ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту з ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ», ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН» за вересень-жовтень 2018 року, квітень та вересень 2019 року на загальну суму 7531884,0грн., в тому числі за:

- вересень 2018 року у сумі 1293576,0грн.;

- жовтень 2018 року у сумі 706192,0грн.;

- квітень 2019 року у сумі 1369680,0грн.;

- вересень 2019 року у сумі 4162436,0грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 у загальній сумі 80 672 037,0 грн. на підставі таких документів: податкові декларації по податку на додану вартісь з додатками, ЄРПН, накладні, податкові накладні, розрахунки коригувань кількісних та вартісних показників до податкових накладних, відомості по рахунках: 20 «Виробничі запаси», 22 «Малоцінні і швидкозношувальні предмети», 28 «Товари», 31 «Рахунки в банках», 63 «Розрахунки з вітчизняними та іноземними постачальниками», 64 «Розрахунки по податках», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», первинні документи бухгалтерського обліку встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у ряд. 16.1 Декларації з податку на додану вартість на суму 10451748,0грн., в т.ч.:

- вересень 2018 року на суму 371344,0грн.;

- жовтень 2018 року на суму 1077536,0 грн.;

- квітень 2019 року на суму 1369680,0грн.;

- травень 2019 року на суму 1369680,0 грн.;

- червень 2019 року на суму 1369680,0грн.;

- липень 2019 року на суму 1369680,0 грн.;

- серпень 2019 року на суму 1369680,0 грн.;

- вересень 2019 року на суму 2154468,0 грн.;

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 встановлено його заниження на суму 5 377 416,0 грн., в т.ч. по періодах:

- вересень 2018 року на суму 922 232,0 грн.,

- листопад 2018 року на суму 1 077 536,0 грн.,

- вересень 2019 року на суму 3 377 648,0 грн.

Судом вже надана оцінка висновкам відповідача щодо відсутності фактів господарських операцій між позивачем та ТОВ «ІНКОМ ТРАСТ»,ТОВ «КАМА ГРУП», ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «МЕРИДІАН», а тому твердження відповідача про порушення позивачем положень п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Також суд зазначає, що відповідачем не встановлено формування позивачем податкового кредиту не на підставі податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних по взаємовідносинах із зазначеними контрагентами.

З огляду на викладене податкові повідомлення рішення від березня 2020 року № 6 та № 6 є протиправними та піддягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 507 527,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 306 053,06 грн., пеня в розмірі 179 641,09 грн. (т.1 а.с.77, т. 3 а.с. 164), суд зазначає наступне.

Відповідачем в акті перевірки зафіксовано два порушення позивачем податкового законодавства при нарахуванні і сплати податку на доходи фізичних осіб

Так, згідно висновків акту перевірки позивачем здійснювалося купівля рухомого майна у фізичної особи - ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) відповідно до Договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року та Акта приймання-передачі транспортного засобу від 22.02.2018 року.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Агрогрупа Деметра» податок на доходи фізичних осіб з договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року в сумі 18 400.80 грн. не сплачено до бюджету, чим порушено пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п.168.1 ст.168, п.173.1. п.173.3 ст.173, частини «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Враховуючи те, що ТОВ «Агрогрупа Деметра» податок, на доходи фізичних осіб з договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року в сумі 18400.80 грн. не сплачено до бюджету, тому відповідно пп. 129.1.1. ц.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 6 717.45 грн. (т.1 а.с.62).

Також, перевіркою встановлено, що ТОВ «Агрогрупа Деметра» в перевіряємому періоді здійснено продаж автомобілів фізичним особам відповідно до договорів купівлі-продажу транспортних засобів:

- від 05.03.2018 року з фізичною особою ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ). автомобіль - Land Rover Rang Rover, рік випуску 2012, вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу становить 164 782,28 грн.;

- від 30.03.2018 року з фізичною особою ОСОБА_4 , автомобіль - Land Rover Rang Rover, рік випуску 2014, вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу становить 752 984,50 грн.;

- від 12.07.2019 року з фізичною особою ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_3 ), автомобіль - Тоуота Самгу, рік випуску 2015, вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу становить 7 013.00 доларів США в національній валюті гривні по курсу НБУ долару США до гривні па донь здійснення оплати - 180 670,00 грн. ( т.3 а.с.180-186).

Відповідач зазначає, що ринкова вартість проданих автомобілів, визначена на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку на дату продажу автомобілів не відповідає вартості визначеної в договорах купівлі-продажу.

Враховуючи викладене, ТОВ «Агрогрупа Деметра» під час продажу транспортних засобів фізичним особам надано додаткове благо у вигляді знижки у не грошовій формі, з врахуванням коефіцієнта визначеного пунктом 164.5 статті 164 Податкового Кодексу України, на загальну суму 2 717 372,67 грн.

Тобто на думку відповідача, ТОВ «Агрогрупа Деметра» надано дохід фізичним особам при продажу транспортних засобів у вигляді додаткового блага та не сплачепо податок на доходи фізичних осіб в сумі 489 127,08 грн., чим порушено пп. 164.2-17 п. 164.2 ст.164. п.164.5 ст.164, пп.168.1.1. пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, частини «а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України.

Враховуючи те. що ТОВ «Агрогрупа Деметра» надано дохід фізичним особам у вигляді додаткового блага та не сплачепо податок па доходи фізичних осіб в сумі 489 127, 08 грн., тому відповідно пп. 129.1.1, п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 172 923,64 грн. (т.1 а.с.63).

Щодо несплати ТОВ «Агрогрупа Деметра» податку на доходи фізичних осіб з договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року в сумі 18 400.80 грн. то суд зазначає наступне.

Згідно досліджених судом доказів встановлено, що на договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року позивачем розраховано суму доходу, нархованого (сплаченого ) на користь фізичної особи ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) і сум отриманих з них податку у розмірі 18 400, 80 грн. та подано до контролюючого органу податковий розрахунок Форми №1ДФ ( т.3 а.с. 173-179).

Позивачем сплачено до бюджету ПДФО при купівлі - продажу рухомого майна за фізичну особу ОСОБА_2 у розмірі 18 400,80 грн. (т.2 а.с.157) та сплачено 1,5% військового збору у сумі 5 520, 24 грн. (т.2 а.с.158).

Згідно пояснень представника позивача податок та військовий збір помилково сплачено до УДКСУ у м. Черкасах Черкаській області.

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.3 ст. 36 Кодексу).

Підпунктом «е» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу передбачено, що платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з розділомПодаткового кодексу (пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Кодексу).

Підпунктом 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу передбачено, що об`єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.2 ст. 167 цього Кодексу, для будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення (5 % бази оподаткування).

Особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у ме жах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями-резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини (п. 174.3 ст. 174 Податкового кодексу).

З 03.08.2014 р. набрали чинності зміни до Податкового кодексу, внесені Законом № 1621, якими підрозділ 10 розділу ХХ Кодексу доповнено пунктом 161, відповідно до якого (у редакції, що діяла з 01.01.2015 р.) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент (пп. 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу (пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу).

Підпунктом 1.4 зазначеного пункту передбачено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 Кодексу, за ставкою, визначеною пп. 1.3 цього пункту.

Згідно з пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 168.4.1 та 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним кодексом. Фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету:

-у разі коли така фізична особа є податковим агентом - за місцем реєстрації у контролюючих органах;

-у разі нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майна резидентами та нерезидентами, посвідчення договорів дарування чи видачі свідоцтва про право на спадщину нерезидентам - за місцем нотаріального посвідчення таких договорів (одержання свідоцтва);

-в інших випадках - за її податковою адресою.

Підпунктом 168.4.8 п. 168.4 ст. 168 Кодексу передбачено, що відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе фізична особа у випадках, визначених розділом Податкового кодексу.

Статтею 9 Кодексу визначено загальнодержавні податки, до яких, зокрема, належить податок на доходи фізичних осіб, та тимчасово введений військовий збір, передбачений п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу.

Згідно з п. 9.3 ст. 9 Кодексу зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу.

Частиною 1 ст. 43 Бюджетного кодексу визначено, що при виконанні держбюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого в Нацбанку України.

Відповідно до частини п`ятої ст. 45 Бюджетного кодексу податки і збори та інші доходи держбюджету визнаються зарахованими до держбюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до розділу 1 Положення про єдиний казначейський рахунок № 122 єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок, відкритий Держказначейству України в Нацбанку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Нацбанку України.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Положення № 122 єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Держказначейства України та регламентується законодавством.

Таким чином, усі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), незалежно від того, до якого бюджету вони сплачені, в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Як установлено судом позивачем було сплачено податок на доходи фізичних осіб у сумі 18 400 грн. та військовий збір у сумі 5 520,24 грн. до УДКСУ у м. Черкасах Черкаській області. Платником податку хоча й помилково, але вчасно та в повному обсязі було перераховано податки до бюджету, тобто обов`язок платника податків щодо сплати податків було виконано вчасно. При цьому кошти до платника не повернулись.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове зазначення розрахункового рахунку у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою підставою для висновку про несплату ним необхідної суми грошового зобов`язання у визначений строк та як наслідок - для застосування штрафних санкцій.

Щодо надання ТОВ «Агрогрупа Деметра» під час продажу транспортних засобів фізичним особам додаткового блага у вигляді знижки у не грошовій формі на загальну суму 2 717 372,67 грн. то суд зазначає наступне.

Аналізуючи положення підпунктів 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14, пункту 163.1 статті 163, абзацу 2 пункту 164.1, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 165 Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що отримання додаткового блага покупцями автомобілів у вигляді вартості автомобілів спростовується наявністю договорів купівлі-продажу транспортних засобів ( т.3 а.с.180-186), відповідно до яких покупцями придбано у ТОВ «Агрогрупа Деметра», як продавця автомобілів за ціною визначеною у договорах, а не отримано їх безоплатно.

Аналіз норм податкового законодавства доводить, що юридична особа виступає податковим агентом у разі виплати фізичній особі доходу, а у разі продажу юридичною особою власного транспортного засобу таке Товариство не є податковим агентом.

Тому, висновки податкового органу про заниження ТОВ «Агрогрупа Деметра» податку на доходи з фізичних осіб у сумі 489 127,08 грн. від реалізації рухомого майна та є помилковим.

З огляду на викладене податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 507 527,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 306 053,06 грн., пеня в розмірі 179 641,09 грн. (т.1 а.с.77, т. 3 а.с. 164) є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на загальну суму 38 943,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21 979,38 грн., пеня в розмірі 13 831,71 грн. (т.1 а.с.78, т.3 а.с.164), суд зазначає наступне.

Так, згідно висновків акту перевірки відповідача встановлено порушення позивачем в частині не нарахування та не сплати військового збору встановлено по взаємовідносинам з купівлі рухомого майна у фізичної особи - ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) відповідно до Договору купівлі-продажу транспортних засобів від 20.02.2018 року, Акта приймання-передачі транспортного засобу від 22.02.2018 року та здійснення позивачем продажу автомобілів фізичним особам відповідно до договорів купівлі-продажу транспортних засобів: від 05.03.2018 року з фізичною особою ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ). автомобіль - Land Rover Rang Rover, рік випуску 2012, вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу становить 164 782,28 грн.; від 30.03.2018 року з фізичною особою ОСОБА_4 , автомобіль - Land Rover Rang Rover, рік випуску 2014, вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу становить 752 984,50 грн.; від 12.07.2019 року з фізичною особою ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_3 ), автомобіль - Тоуота Самгу, рік випуску 2015, вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу становить 7 013.00 доларів США в національній валюті гривні по курсу НБУ долару США до гривні па донь здійснення оплати - 180 670,00 грн.(т.1 а.с.65-67).

Як зазначено вище, суд прийшов до висновку про необґрунтованість висновків відповідача щодо вчинення позивачем порушень податкового законодавства при здійсненні даних господарських операцій.

Оскільки судом встановлено відсутність доходу як об`єкту оподаткування військовим збором, тому повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким Позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на загальну суму 38 943,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21 979,38 грн., пеня в розмірі 13 831,71 грн. (т.1 а.с.78, т.3 а.с.164) є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким позивачеві нараховано штрафну санкцію в розмірі 510,00 грн. (т.1 а.с.76, т.3 а.с.164) то суд зазначає наступне.

Згідно висновків акту перевірки позивачем порушено п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп.«б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в частині не включення до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) сум поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153».

Так, перевіркою питання дотримання ТОВ «Агрогрупа Деметра» обов`язків щодо подання та порядку заповнення Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до контролюючого органу у відповідності до вимог пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами і доповненнями) (далі - ПКУ), Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.01.2015 №111/26556 (із змінами і доповненнями) встановлено не включення до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) сум поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153», чим порушено вимоги п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями).

Однак, представником відповідача не надано до суду доказів вказаного в акті перевірки порушення, а тому рішення є не обґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 2, яким позивачеві нараховано адміністративний штраф в розмірі 528 600,00 грн. (т.1 а.с.72, т.2 а.с. 198-199), суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 01 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

Перевіркою встановлено факт проведення КО з Компанією МАХGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Об`єднані Арабські Емірати) на суму 16 657 053 грн. у 2018 році та неподання звіту про КО за 2018 рік, що свідчить про невиконання платником податків вимог п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України.

Станом на 11.01.2020 р. звіт про КО за 2018 рік ТОВ «Агрогрупа Деметра» до ДПС України не подано.

05.02.2020 позивачем подано звіт про КО за 2018 рік до ДПС України, в якому зазначено про здійснення контрольовані операції з Компанією МАХGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Об`єднані Арабські Емірати) (т.3 а.с.205-208).

Враховуючи викладене, ТОВ «Агрогрупа Деметра» в порушення п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України не подано звіт про КО за 2018 рік про контрольовані операції, здійснені з Компанією МАХGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Об`єднані Арабські Емірати) в 2018 році на суму 16 657 053 грн. (т.3 а.с.205-208).

Отже, відповідачем правомірно, відповідно до пп.54.3 п.54.3 ст.54, п.1 пп. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано до позивача адміністративний штраф в розмірі 528 600,00 грн.

Посилання позивача на те, шо операції з МАХGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Об`єднані Арабські Емірати) не є контрольовані не приймаються судом, оскільки позивачем самостійно визначено вказані операції контрольованими (т.3 а.с.205-208).

Відносно тверджень представника позивача, що питання щодо своєчасності подання звіту про контрольовані операції може досліджуватись податковим органом виключно в ході позапланових документальних перевірок, з попереднім направленням письмового запиту платнику податків про подання інформації для з`ясування обставин та встановлення факту неподання платником податків звіту про контрольовані операції то суд зазначає наступне.

Згідно пп. 39.5.1 п.39.5 ст.39 Податкового Кодексу України податковий контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється шляхом моніторингу контрольованих операцій, опитування з питань трансфертного ціноутворення та проведення перевірок з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".

Відповідно до пп.39.5.2 п.39.5 ст.39 Податкового Кодексу України перевірка з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" проводиться відповідно до положень глави 2 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Абзацом третім пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки". Враховуючи норми Кодексу, питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" може бути предметом лише позапланової перевірки.

Порядок проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, предметом документальної позапланової перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" є встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки".

Дослідження питання своєчасності подання звіту про контрольовані операції або включення до нього всіх контрольованих операцій не є перевіркою контрольованих операцій у розумінні підпункту 39.5.2 п.39.5 ст.39 Податкового Кодексу України, оскільки предметом такого дослідження не є дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".

Метою такого дослідження є встановлення факту повноти та своєчасності декларування контрольованих операцій.

Враховуючи вищенаведене, питання щодо своєчасності подання звіту про контрольовані операції, включення до нього всіх контрольованих операцій може досліджуватись в ході планових і позапланових перевірок.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, з урахуванням частини задоволених позовних вимог, у розмірі 82162,33 грн. (т.1 а.с.16) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. ????????????

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено. ?????????????????????????????????????????????

Керуючись ст.ст. 139, 243 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (вул. Велика Пермська, 8 ж, м. Кропивницький, 25006, ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області - податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість за основним зобов`язанням 5 377 416,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2 688 708,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області - податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту в сумі 2 154 468,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № 6, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток за основним зобов`язанням 8 122 248,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4 061 124,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області - податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" нараховано штрафну санкцію в розмірі 510,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб за основним зобов`язанням 507 527,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 306 053,06 грн., пені в розмірі 179 641,09 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2020 року № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору за основним зобов`язанням 38 943,98 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 21 979,38 грн., пені в розмірі 13 831,71 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" () здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 82162,33 грн. (вісімдесят дві тисячі сто шістдесят дві грн. 33 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області ().

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Дата складання повного рішення 07.10.2020.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун