Справа № 520/4314/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 р. № 520/4314/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Рєзнік Е.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" з позовною заявою до Державної податкової служби України, в якій просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо зменшення в даних системи електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" реєстраційного ліміту у сумі 1000063,00 грн.;

- зобов`язати Державну податкову службу України відновити/збільшити в даних системи електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" реєстраційний ліміт у сумі 1000063,00 грн. (один мільйон шістдесят три гривні 00 копійок) та відобразити відповідне збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно зменшено в даних системи електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" реєстраційний ліміт у сумі 1000063,00 грн., оскільки податкова накладна №4 від 13.12.2019 року була складена та зареєстрована помилково.

Представник відповідача правом надання відзива на позовну заяву не скористався, ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою отримав, що підтверджується поштовими повідомленнями. Проте, жодних письмових пояснень, клопотань до суду не надав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не відомі.

Представник позивача, через канцелярію суду, надав клопотання з проханням слухати справу без його участі.

Відповідно ч.3, ч.9 ст.205 КАС України суд розглядає справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-будівельна компанія «Сіті-Буд» є платником податку на прибуток та платником податку па додану вартість, з основними видами діяльності - надання в оренду вантажних автомобілів та надання транспортних послуг, що підтверджується свідоцтвом платника податку на додану вартість та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

26.12.2019 р. позивачем було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 13.12.2019 р. за № на загальну суму 6 000 379.20 грн., з яких ПДВ складає 1000063.20 грн., контрагентом у вказаній податковій накладній є ПП «Будтранс-груп».

Факт реєстрації податкової накладної №4 від 13.12.2019 р. підтверджується квитанцією №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН.

Проте, як зазначає позивач, здійснення господарської операції з надання послуг не було, а податкову накладну №4 від 13.12.2019 року було складено та зареєстровано помилково, тому позивачем складено та зареєстровано розрахунок коригування №7 від 13.12.2019 року до податкової накладної №4 від 13.12.2019 року, який зареєстрований в ЄРПН 13.01.2020 року за №, що підтверджується квитанцією №1.

17.01.2019 р. позивачем було подано до органу ДПС звітність у формі податкової декларації за грудень 2019 року.

Згідно податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року: податкові зобов`язання (р.9. кол. В) складають 2 472 607 грн.; податковий кредит (р. 17. кол. Б) складає 2 377 707 грн.; позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.9-17). яке сплачується до державного бюджету складає 94 900 грн.

Як зазначає позивач, на момент прийняття вищевказаного звіту в Електронному кабінеті платника ПДВ ТОВ «ТБК «СІТІ-БУД» у розділі «СЕА ПДВ», інформація про суму "перевищення", виникло відхилення між даними декларації (розділ І Податкові зобов`язання, р.9. кол. Б) в сумі 2 472 607 грн. та даним ЄРПН - 3472 670 грн. у сумі 1000063.00 грн.

19 лютого 2020 року ТОВ «ТБК «СІТІ-БУД» було подано до органу ДПС податкову декларацію по ПДВ за січень 2020 р. з наступними показниками: податкові зобов`язання (р.9. кол. Б) складають 1 768 644 грн.; податковий кредит (р. 17. кол. Б) складає 1 663 828 грн.; позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.9-17), яке сплачується до державного бюджету складає 104 816 грн., після чого виникло: відхилення між даними декларації (розділ І Податкові зобов`язання, р.9. кол. Б) 1768 644 гри. та даним ЄРПН - 768 581 грн. у сумі - 1 000063.00 грн.

Сума перевищення податкових зобов`язань над сумою податку за даними СЕА ПДВ 1000063.00 грн.

Також, судом встановлено, що податкова накладна №14 від 13.12.2019 року та розрахунок коригування №7 від 13 грудня 2019 р. не були відображені у податковій декларації з ПДВ за січень 2020 р.

19 лютого 2020 р. органом ДПС було проведено реєстрацію перевищення податкових зобов`язань над сумою податку (дані з Електронного кабінету платника ПДВ ТОВ «ТБК «СІТІ-БУД», розділ «СЕА ПДВ, реєстр операцій») у сумі 1 000 063.00 грн., внаслідок чого було виявлено факт безпідставного зменшення реєстраційного ліміту на вказану суму.

На виникнення відхилення за грудень 2019 р., січень 2020 р. та суми перевищення податкових зобов`язань за січень 2020 р. вплинуло те, що помилкова податкова накладна №4 від 13.12.2019 р. та розрахунок коригування №7 від 13 грудня 2019 р. до неї були зареєстровані у різних податкових періодах.

Крім того, 19 лютого 2020 р. Головним управлінням ДПС у Харківський області було направлено запит №6184/10/20-40-57-04-25 на адресу позивача, про надання інформації та її документального підтвердження у зв`язку із встановленням невідповідності податкового зобов`язання по контрагенту, а саме: заниження податкових зобов`язань по господарських відносинах із контрагентом покупцем за грудень 2019 року.

27.02.2020 р. було направлено скаргу №8-8, тa 28.02.2020 р. ТОВ «ТБК «СІТІ-БУД» було надано відповідь №8-9 на письмовий запит №6184/10/20-40-57-04-25.

29.02.2020 р. відповідачем було отримано скаргу, що підтверджується трекінгом відправлень за номером 668. Однак, як зазначає позивач, станом на час розгляду справи, відповіді на вказану скаргу він не отримав, тому звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - Система) визначено статтею 200-1 розділу V Податкового кодексу України і пунктами 33,34 і 341 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (далі - Порядок № 569). Даний порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно із наведеними у п.2 Порядку визначеннями "електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Відповідно до п. 5 Порядку № 569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС після присвоєння особі індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 р., - 1 лютого 2015 року).

Згідно із п. 3 Порядку № 569 періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДФС та Казначейством.

Реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V ПКУ та пунктом 9 Порядку № 569.

Згідно п. 200-1.3 статі 200-1 Податкового кодексу України

Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ; де: УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;

УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника УПопРах враховується сума коштів:

а) вилучених та зарахованих контролюючим органом на рахунок платника податку у системі електронного адміністрування податку відповідно до статті 95 цього Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку;

б) у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Не враховуються в обрахунку показника ?ПопРах суми, зараховані на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку з:

а) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг (крім зернових та технічних культур та продукції тваринництва, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу);

б) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу;

в) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва, визначеної у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу.

?Овердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Показник ?Овердрафт щокварталу (протягом перших шести робочих днів такого кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців станом на дату такого перерахунку, були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.

Платникам податку, які станом на 1 січня 2016 року зареєстровані платниками податку на додану вартість менш як 12 звітних (податкових) місяців, а також платникам, зареєстрованим платниками податку на додану вартість після 1 січня 2016 року, - таке збільшення здійснюється протягом перших шести робочих днів кварталу, що настає за кварталом, в якому строк такої реєстрації досягає 12 звітних (податкових) місяців.

УНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників УНаклОтр та УНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників УНаклОтр, УНаклВид та УМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися свої ю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається інше в у мовах воєнного чи надзвичайного стану.

Норми Конституції України є норми прямої дії. Обмеження підприємств у правомірному використанні своїх коштів, а саме - не відновлення суми, на яку платники ПДВ можуть виписані податкові накладні на втрачену ними суму на рахунку СЕА ПДВ є протиправним та незаконним.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37- 38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зазначив, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою в особі відповідних суб`єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб`єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов`язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб`єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб`єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України для покупця товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання таких товарів/послуг.

Згідно з п. 44.1 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до н. 6 розд. III Порядку заповнення і подання податкової звітності і податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016р. №21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Враховуючи наведене, якщо платником податку помилково складена податкова накладна, то така податкова накладна не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, який може бути виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, але до податкової звітності також не включається.

Згідно з ІПК від 02.11.2018р. №4677/6/99-99-15-03-02-15/ІПК у разі складання податкової накладної без факту здійснення господарської операції та її реєстрації в ЄРПН платник податку відповідно до п. 192.1 Податкового кодексу України з метою виправлення помилок, допущених при складанні такої податкової накладної, може скласти розрахунок коригування до неї.

Тобто, задля анулювання помилково складеної та зареєстрованої податкової накладної, слід скласти до неї розрахунок коригування, у якому кількісні показники товарів/послуг зазначити зі знаком мінус. В сумі показники таких податкових накладних та розрахунків коригування дадуть нуль, а отже податкова накладна буде анульована.

Відповідно до п. 44.1 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами. Водночас дані, наведені в декларації з ПДВ, мають відповідати даним бухгалтерською та податкового обліку платника (п.6 р. III Порядку №21 ).

А у випадку відсутності факту здійснення господарської операції з поставки товару/послу відсутні і підстави для складання податкової накладної. Тобто, така податкова накладна вважається помилковою і не може бути підставою для формування показників податкової звітності.

Таким чином, обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в такій податковій накладній (не підтверджені й первинними документами) і розрахунку коригування до неї, не підлягають відображенню в податковій звітності з ПДВ.

Крім того, відповідачем мали бути враховані змінені показники позивача, при виправлені самостійно виявлених помилок.

Дана правова позиція, зазначена у постанові ВАСУ від 17.05.2017р. у справі №818/586/1610.

Суду не надано доказів, що за попередні періоди позивачем не було дотримано усіх вимог чинного податкового законодавства України та своєчасно зареєстровано в ЕРПН усі податкові накладні, тому ДПС з урахуванням вищевказаного відсутні підстави для списання реєстраційного ліміту у розмірі 1000063,00 грн.

Відповідно, дії ДПС України щодо зменшення суми реєстраційного ліміту позивача порушують чинне законодавство і є протиправними.

Крім того, згідно підпункту 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 Податкового кодексу України контролюючі органи зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відтак, в результаті безпідставного списання реєстраційного ліміту, підприємство позивача не має можливості вчасно у визначені податковим законодавством України строки зареєструвати податкові накладні.

Таким чином, судом встановлено, що орган ДПС неправомірно відніс вказані дані стосовно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №4 від 13.12.2019 року до показника перевищення на підставі невідповідності суми задекларованих податкових зобов`язань згідно поданих декларацій з ПДВ за грудень 2019 р. та січень 2020 р. та податкових накладних розрахунків коригування в різних податкових періодах.

Як наслідок самостійного виправлення помилково зареєстрованої податкової накладної №4 від 13.12.2019р. органом ДПС повинно бути відновлено реєстраційний ліміт на суму 1000063.00 грн.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано ані відзиву на позов, ані жодних доказів на спростування позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають у задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо зменшення в даних системи електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" реєстраційного ліміту у сумі 1000063,00 грн.

Зобов`язати Державну податкову службу України відновити/збільшити в даних системи електронного адміністрування ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" реєстраційний ліміт у сумі 1000063,00 грн. (один мільйон шістдесят три гривні 00 копійок) та відобразити відповідне збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-будівельна компанія "Сіті-Буд" (код 37458713, вул.Муромська, 32, м.Харків, 61054) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська пл., 8, м.Київ, 04053, ) судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.10.2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.