Справа № 333/2753/20
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2753/20
Провадження № 2-а/333/129/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Джос І.Ю.,

справа № 333/2753/20

провадження № 2/333/129/20

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача адвокат Білоус Геннадій Борисович

відповідач - інспектор 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області сержант поліції Молокоєдов Андрій Романович

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, адміністративну справу про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

02 червня 2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону другої роти УПП в Донецькій області сержанта поліції Молокоєдова А.Р. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

24 травня 2020 року, близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «KIA Sportage», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , по автодорозі «М-14» був зупинений працівником поліції, за наслідками чого останнім була складена постанова про порушення ним п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

З оскаржуваною постановою позивач згоден, оскільки інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні постанови були допущені наступні порушення: розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 , інспектор незаконно розглядав справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу виключного за місцем знаходження органу, відповідач позбавив його можливості скористатися наданими відповідно до ст. 268 КУпАП правами, не надав доказів фіксації технічним приладом транспортного засобу позивача, в оскаржувані постанові не зазначено приладу, за допомогою якою було проведено фіксацію. Окрім цього, місце вчинення правопорушення зазначено не вірно, оскільки по вул. Набережна, буд. 1, що зазначено в постанові, розташоване КП «Комунальник», що взагалі позбавляє можливості допустити будь які порушення.

Поряд із цим, засіб вимірювання швидкості, який вказаний у постанові, був виключений із Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24 травня 2020 року серії ЕАМ № 2579707 та закрити провадження у справі.

Відзив на позовну заяву

24 червня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 24 травня 2020 року у м. Маріуполь по вул. Набережна, буд. 1 за допомогою лазерного вимірювання швидкості руху LTI 20/20 TruCAM (серійний номер ТС 000788) було виявлено порушення водієм автомобіля KIA Sportage», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , п. 12.4 Правил дорожнього руху, а саме рух зі швидкістю 86 км/год., тобто із перевищенням на 36 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки 29 серпня 2012 року за № UA-MI/1- 2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСaМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на території України та введені в експлуатацію. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити.

У наданій позивачем відповіді на відзив вказано, що позивач не визнає своєї вини у даному правопорушенні. Надані відповідачем фотознімок та диск не можуть бути використані як докази, оскільки не завірені належним чином, а відеозапис взагалі не містить відповідної та належної інформації щодо самого факту вчинення позивачем правопорушення.

Надані відповідачем заперечення на відповідь на відзив є тотожніми наданому відзиву на позовну заяву.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами ст. 286 КАС України, призначено судове засідання.

25 червня 2020 року ухвалою суду позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 07 липня 2020 року продовжено розгляд справи, призначено судове засідання.

У судове засідання позивач, повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, до суду направив свого представника, який надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання не прибув, причини його неявки суду невідомі. Жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Оскільки відповідач, повідомлений належним чином, повторно не з`явився у судове засідання, на підставі ч. 3 ст. 205 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У період часу з 11 серпня 2020 року по 24 вересня 2020 року суддя Дмитрієва М.М, перебувала у щорічній відпустці.

Установлені судом фактичні обставини справи.

24 травня 2020 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області сержантом поліції Молокоєдовим А.С. винесено постанову серії ЕАМ № 2579707, відповідно до якої 24 травня 2020 року, об 11 годині 19 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «KIA Sportage», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , у м. Маріуполь по вул. Набережна, буд. 1, порушив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 36 км./год., а саме рухався зі швидкістю 86 км./год. - вимірювач TruCam ТС000788, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

У постанові зазначено, що до неї додається: відео та фото архів DMT1 AHO1 1014, TruCam LTI 20/20 ТС000788.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 24 травня 2020 року, а позивач звернувся до суду 02 червня 2020 року, то встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України строк звернення до суду із позовною заявою ним не порушено.

З наданого відповідачем фотознімку, зробленого 24 травня 2020 року об 11 годині 19 хвилин вимірювачем TruCam вбачається, що у м. Маріуполь по вул. Набережна, буд. 1, на відстані 254.1 м було зафіксовано транспортний засіб «КІА», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 », який рухався зі швидкістю 86 км. /год.

29 серпня 2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України за № UA-M1/1- 2303-2012 був виданий сертифікат затвердження засобів вимірювальної техніки, а саме «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

27 вересня 2018 року Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України складено експертний висновок, який було видано Національній поліції Україні, в якому вказано, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam має правильно реалізований криптографічний алгоритм шифрування AES, відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3-2015, із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Дія експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи із заводськими номерами, наведеними у додатку, в якому серед інших вказано - ТС000788. Зазначено, що термін дії експертного висновку становить до 27 вересня 2021 року.

30 вересня 2019 року ДП «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України видано свідоцтво № 22-01/16642 про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС000788. Свідоцтво чинне до 30 вересня 2020 року.

Позиція суду та нормативно правове обгрунтування

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З наведеного вбачається, що диспозиція сформульована в ч. 1 ст. 122 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

У постанові про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП вказано про порушення останнім п. 12.4 ПДР.

Підпунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 ЗУ "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що автомобіль марки «KIA Sportage», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , рухався зі швидкістю 86 км/год.

Відповідно до вказаної постанови вимірювання швидкості здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000788.

Положення про державну експертизу в сфері криптографічного захисту інформації затверджено наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 16 липня 2008 року №651/15342.

Відповідно до п. 1.1. це Положення, розроблене відповідно до Законів України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України", «Про наукову і науково-технічну експертизу", «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", Положення про порядок здійснення криптографічного захисту інформації в Україні, затвердженого Указом Президента України від 22 травня 1998 року № 505, Положення про Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 411, установлює порядок організації та проведення державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації в Україні.

За змістом п.1.3 Положення експертний висновок - документально оформлений результат експертизи, який надається Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України за проведеним аналізом результатів експертних досліджень.

Згідно із пп. 2.1.1, п. 2.1 розділу ІІ Положення подання та розгляд заявки, укладання договорів для проведення експертизи таких об`єктів, як: засоби, призначені для розробки, дослідження, виробництва та випробувань засобів, засоби та системи генерації, тестування і розподілу ключових даних; криптографічні системи, засоби та обладнання КЗІ, програмно-технічні комплекси центрів сертифікації ключів, які передбачають акредитацію, надійні засоби електронного цифрового підпису, замовник подає до Адміністрації Держспецзв`язку заявку на проведення державної експертизи в сфері криптографічного захисту інформації (додаток 1). До заявки на експертизу перелічених вище об`єктів (далі - криптографічні засоби) додається комплект документів та матеріалів згідно з переліком документів та матеріалів, необхідних для проведення експертизи криптографічних засобів вітчизняного виробництва (додаток 2), або переліком документів та матеріалів, необхідних для проведення експертизи криптографічних засобів іноземного виробництва (додаток 3). Дія експертного висновку може бути розповсюджена на зразки криптографічного засобу, що пройшли верифікацію. За результатами верифікації видається експертний висновок, термін дії якого не може перевищувати терміну дії експертного висновку, який розповсюджується на зразок-свідок цього засобу (п. 2.3.16).

У ст. 11 ЗУ "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" надано визначення термінів, серед яких: криптографічний захист інформації - вид захисту інформації, що реалізується шляхом перетворення інформації з використанням спеціальних (ключових) даних з метою приховування/відновлення змісту інформації, підтвердження її справжності, цілісності, авторства тощо; обробка інформації в системі - виконання однієї або кількох операцій, зокрема: збирання, введення, записування, перетворення, зчитування, зберігання, знищення, реєстрації, приймання, отримання, передавання, які здійснюються в системі за допомогою технічних і програмних засобів; порушення цілісності інформації в системі - несанкціоновані дії щодо інформації в системі, внаслідок яких змінюється її вміст; порядок доступу до інформації в системі - умови отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації.

Указом Президента України від 22 травня 1998 року N 505/98 затверджено Положення про порядок здійснення криптографічного захисту інформації в Україні.

У Положенні про державну експертизу в сфері криптографічного захисту інформації затверджено наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 16 липня 2008 року №651/15342 вказано, що державну політику у сфері криптографічного захисту інформації відповідно до закону реалізує Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України (п. 3). Державні органи, підприємства, установи і організації придбавають, вивозять з України, використовують криптосистеми і засоби криптографічного захисту інформації за погодженням з Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (п. 5). Для криптографічного захисту конфіденційної інформації використовуються криптосистеми і засоби криптографічного захисту, які мають сертифікат відповідності (п. 8).

Таким чином, порядок здійснення криптографічного захисту інформації є обов`язковим для всіх державних установ, у тому числі і для Національної поліції з метою застосування у роботі лазерного вимірювача швидкості.

Тобто, проведення експертного висновку у сфері криптографічного захисту інформації відповідно до закону реалізує Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29 серпня 2012 року видано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-290302012.

Даним сертифікатом затверджено сам засіб вимірювальної техніки - лазерного вимірювача швидкості LTI 20-20 «TruCAM» без зазначення номеру такого вимірювача.

Окрім того, ПостановоюКМУ № 373 від 29 березня 2006 року затверджено «Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах». У п. 11 яких вказано, що у системі здійснюється обов`язкова реєстрація: результатів ідентифікації та автентифікації користувачів; результатів виконання користувачем операцій з обробки інформації; спроб несанкціонованих дій з інформацією; фактів надання та позбавлення користувачів права доступу до інформації та її обробки; результатів перевірки цілісності засобів захисту інформації. Забезпечується можливість проведення аналізу реєстраційних даних виключно користувачем, якого уповноважено здійснювати управління засобами захисту інформації і контроль за захистом інформації в системі (адміністратор безпеки).

Реєстрація здійснюється автоматичним способом, а реєстраційні дані захищаються від модифікації та знищення користувачами, які не мають повноважень адміністратора безпеки. Контроль за забезпеченням захисту інформації в системі полягає у перевірці виконання вимог з технічного та криптографічного захисту інформації та здійснюється у порядку, визначеному Адміністрацією (п. 24 Правил).

Таким чином, з огляду за вищевикладене, суд приходить до висновку, що проведення державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації є обов`язковим, у т.ч. і щодо всіх не лише заявлених Національною поліцією України, а також використовуваних у роботі засобів лазерного виміру швидкості LTI 20-20 «TruCAM».

Як встановлено судом, засіб лазерного виміру швидкості LTI 20-20 «TruCAM» із номером ТС000788 був об`єктом експертного дослідження у відповідному висновку від 27 вересня 2018 року, а тому може бути використаний для вимірювання швидкості руху транспортних засобів.

Щодо свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/16642, виданого 30 вересня 2019 року ДП «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України, то суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України видано наказ №193 від 08 лютого 2016 року «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів».

Відповідно до п. 1 цей Порядок установлює процедуру та умови проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, а також оформлення її результатів.

Згідно із п. 4 Порядку підлягають періодичній повірці, повірці після ремонту, а також можуть проводитися позачергова, інспекційна та експертна повірки.

Таким чином, проведенню повірки засобу вимірювальної техніки має передувати експертний висновок Державної служби Спецзв`язку та захисту інформації України, видача Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем використано під час вимірювання швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивач, лазерним вимірювачем швидкості LTI 20-20 «TruCAM» № ТС000788, який був заявлений до експертного дослідження Держспецзв`язком, пройшов відповідне дослідження правильно реалізованого криптографічного алгоритму шифрування, щодо забезпечення його конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних, а тому його застосування для вимірювання швидкості руху можна вважати законним, а показники такого вимірювального приладу вірними.

Таким чином, вимірювання швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, було проведено з використанням лазерного вимірювача швидкості, який пройшов необхідної сертифікації, а отже такі дії вчинено у спосіб, передбачений законом і наявні підстави для використання його показів.

Щодо доводів позивача про невідповідність змісту оскаржуваної постанови ст. 283 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Надана суду копія постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що оскаржується, містить всі дані відповідно до ст. 283 КУпАП, а твердження позивача щодо відсутності у ній назви вимірювача швидкості руху спростовуються її змістом.

Таким чином, суд не вбачає жодних порушень чинного законодавства, допущених відповідачем при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, заперечення позивача щодо незаконності постанови носять виключно формальний характер та не спростовують факту скоєння правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області сержант поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 05 жовтня 2020 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва