Справа № 640/8272/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м. Київ № 640/8272/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевченко Н. М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та рішень,

за участі учасників справи:

представників позивача - Волько А.І., Гринькевича М.Б.,

представників відповідача - Пожари В.В., Лазоришиної Я.Т.

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна») звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС (надалі по тексту також - відповідач, Офіс), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 20 січня 2020 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки податкового органу за результатом перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що імпортовані товари на момент перевірки реалізовані, а тому при визначенні різниці між податковим зобов`язанням від реалізації та сформованого податкового кредиту при їх придбанні не виникає від`ємного значення суми податку на додану вартість, а отже відсутня сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

В підготовчому засіданні 30.01.2020 суд протокольно ухвалив замінити Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (надалі також по тексту - ГУ ДПС у м. Києві).

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Офісом великих платників податків ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» по декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період вересень 2019 року (реєстраційний номер від 18.10.2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ) з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, за результатами якої складено акт від 20.12.2019 №768/28-10-44-03/33696041.

Згідно з висновків акта перевірки убачається, що податковим органом встановлено порушення: п.200.1, пп.«б» п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, із змінами та доповненнями та вимог Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 за № 159/28289, із змінами та доповненнями встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» за вересень 2019 року на суму 6 076 496 грн; п. 198.6 ст. 198, пп. 192.1.1. п.19.1 ст. 192 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) на загальну суму 88 164,58 грн.

На підставі акта перевірки від 20.12.2019 №768/28-10-44-03/33696041 винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 20.01.2020 № , за результатами якої зменшено від`ємне значення на 81 240,72 грн та податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» від 20.01.2020 № , згідно з якого відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість 6 076 498 грн.

В рамках даної адміністративної справи позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення від 20 січня 2020 року № .

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України та іншими нормативними актами.

Згідно з пп. 14.1.18 п.14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14.1 ПК України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу, згідно зі пп. 14.1.179 п. 14.1 ст. 14 ПК України,- загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

За змістом п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

- постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

- постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

- ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з поставки товарів суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Відповідно до п. 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі, передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі, переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі, якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно зі п. 189.1 ст. 189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

За змістом абз.2 п. 198.3 ст. 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тому, зняття з валових витрат та податкового кредиту вартості придбаних товарів, пов`язаних з господарською діяльністю, але не проданих позивачем в минулих періодах прямо порушує вимоги абз.2 п. 198.3 ст.198 ПК України.

Відповідно до пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

З матеріалів справи установлено, що сума бюджетного відшкодування, заявлена ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» до відшкодування на рахунок в банку, відображена у рядку 20.2.1 декларації за вересень 2019 складає 6 076 496 грн.

Підприємством в додатку Д3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 відображено, що сума бюджетного відшкодування сформована по контрагенту, із зазначенням власного ІПН; звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - « 10.2016», « 11.2016», « 12.2016».

Під час перевірки відповідачем досліджено за яких умов, зокрема з яких контрагентів було сформовано від`ємне значення (р.16) по податковій декларації за вересень 2019 року (реєстраційний номер від 18.10.2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ) за період з 01.01.2015 по 30.09.2019 років. Так, головним бухгалтером ОСОБА_1 надано відповідь від 18.12.2019 року № 2164, що від`ємне значення (р.16) по податковій декларації за вересень 2019 року (реєстраційний номер від 18.10.2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ) за період з 01.01.2015 по 30.09.2019 років сформовано за рахунок податкового кредиту по ввезених на митну територію України товарів.

На запит в ході перевірки №1 від 21.10.2019 підприємством надано оборотно-сальдові відомості по рахунку 28 «Товари на складі» у розрізі номенклатури, кількісних та вартісних показниках, з залишками на початок періоду оборотами та залишками на кінець періоду. Згідно даних рахунку 28 «Товари на складі» станом на 01.10.2016 у ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» обліковувались залишки імпортних товарів на складі у загальній вартості 181 059 495,72 грн (без ПДВ), протягом періоду з 01.10.2016 року по 30.09.2019 підприємством імпортовано товарів загальною вартістю 8 587 954 577,96 грн (в т.ч. за 10.2016 року 200 421 123,85 грн, за 11.2016 року 183 600 851,07 грн, за 12.2019 року 1 379 822 240,92 грн) та реалізовано товарів за період 01.10.2016 по 30.09.2019 вартістю 8 602 526 213,72 грн (в тому числі за 10.2016 року 181 984 472,87 грн, за 11.2016 року 136 806 316,83 грн, за 12.2019 року 1 400 721 120,61 грн).

Станом на 30.09.2019 ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» обліковується залишок товарів на складі вартістю 166 487 877,82 грн.

Податковий орган під час перевірки дійшов висновку, що оскільки імпортовані за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року товари станом на 30.09.2019 реалізовані, то при визначенні різниці між податковим зобов`язанням від їх реалізації та сформованого податкового кредиту при їх придбанні (імпорті) у ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» не виникає від`ємного значення суми податку на додану вартість, а, отже, у періодах жовтні 2016 року, листопаді 2016 року, грудні 2016 року по операціях з імпорту відсутня сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

За результатами аналізу рахунку 28 «Товари на складі» податковим органом під час перевірки установлено, що з урахуванням вибуття запасів за обраним підприємством методом, станом на 30.09.2019 залишків товарів, які було імпортовано в жовтні, листопаді, грудні 2016 року не встановлено, тобто імпортовані за вказані періоди товари реалізовані у повному обсязі.

Тобто, відповідач вважає, що від`ємне значення ПДВ розраховується щодо окремого товару, за яким нараховане ПДВ, а не за звітний період.

Разом з тим, судом установлено з акту перевірки та матеріалів справи, що за звітний період сума податкових зобов`язань та сума податкового кредиту позивача є підтвердженою під час перевірки співробітниками контролюючого органу, а отже сума, розрахована в порядку 200.1. статті 200 ПК України має від`ємне значення різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом з ПДВ в розмірі 6 076 496 грн.

Заявлене до відшкодування ПДВ було сплачене позивачем при імпорті товарів, сплату ПДВ позивач підтвердив митними деклараціями, що не заперечується відповідачем під час проведення перевірки та підтверджується доданими митними деклараціями до матеріалів справи.

Згідно з Положення про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» для оцінки вибуття запасів використовує метод середньозваженої собівартості - для запасів кожної окремої одиниці, яку регулярно (періодично) витрачаються та поповнюються.

Згідно з п.18 П(С)БО 9 «Запаси» оцінка за середньозваженою собівартістю проводиться щодо кожної одиниці запасів діленням сумарної вартості залишку таких запасів на початок звітного місяця і вартості одержаних у звітному місяці запасів на сумарну кількість запасів на початок звітного місяця і одержаних у звітному місяці запасів та п.19 оцінка кожної операції з вибуття запасів може здійснюватися за середньозваженою собівартістю діленням сумарної вартості таких запасів на дату операції на сумарну кількість запасів на дату операції.

Як зазначалось вище, п. 200.4 та п. 200.1 Податкового кодексу України передбачають, що від`ємне значення ПДВ, яке може бути заявлене до бюджетного відшкодування, розраховується за звітний період, а не щодо окремого товару чи поставки. Жодною іншою нормою Податкового кодексу України не передбачено, що від`ємне значення ПДВ розраховується щодо окремого товару, а не за звітний період.

Тобто, сума від`ємного значення для бюджетного відшкодування визначається, як різниця між загальною сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за звітний період, а не в розрізі окремих операцій.

Отже, суд не може погодитись з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки, оскільки вони не регулюються нормами чинного законодавства і жодною правовою нормою не зазначено такої заборони, на яку посилається відповідач.

При цьому, оцінюючи решту доводів сторін, викладених в його позовній заяві та відзиві, суд виходить з того, що вони не впливають на правильність оцінки спірних правовідносин, що склалися в межах розгляду цієї справи щодо оскаржуваного рішення, та не піддають сумнівам правильності висновку суду.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таким обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 20 січня 2020 року № .

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи, що згідно з квитанції від 06.04.2020 № 22705 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 23 122,00 грн, зокрема 21 020,00 грн (майновий) та 2 102,00 грн (немайновий), підлягає стягненню з відповідача з урахуванням предмету позову сума в розмірі 21 020,00 грн. Разом з тим, суд роз`яснює, що надміру сплачені кошти судового збору в розмірі 2 102,00 грн можуть бути повернені судом за заявою позивача.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 20 січня 2020 року № .

3. Стягнути з Головного управління Офісу великих платників податків ДПС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» судовий збір в сумі 21 020,00 грн (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 28-а, літ. Г, оф. 80, )

Відповідач: Офіс великих платників ДПС (04119. М. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 08.10.2020