Справа № 640/23326/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши заяву та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року провадження в адміністративній справі закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 26 серпня 2020 року за вх. № 30911.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Апелянту надано строк для усунення недоліків 7 (сім) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності.

19 вересня 2020 року відповідач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 28 вересня 2020 року.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, 24 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява (документ названо скарга) разом з копією довідки про стан здоров`я.

В поданому клопотанні апелянт жодним чином не пояснює та не обґрунтовує причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року, лише вказує на наявність гарантованого права на суд, необхідність забезпечення гарантій визнаних прав і свобод та вимагає забезпечити право і відкрито провадження.

Перевіривши заяву (скаргу) ОСОБА_1 про необхідність відкриття провадження у справі, апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року.

Копію оскаржуваної ухвали позивач отримав 15 червня 2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31).

Однак, апеляційну скаргу позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року зареєстровано судом апеляційної інстанції 26 серпня 2020 року за вх. № 30911.

Тобто, апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року подано з пропуском 15-денного строку, передбаченого КАС України.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги позивача без руху, ОСОБА_1 було надано копію довідки про його стан здоров`я.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

В той же час, копією наданої позивачем довідки про стан здоров`я жодним чином не підтверджується наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Так, позивач не вказує, що саме завадило йому або стало перешкодою для звернення до апеляційного суду у встановлений законодавством строк, як і не вказує, що причиною пропуску такого строку стало погіршення стану здоров`я, або необхідність лікування тощо.

Апелянтом не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою і могли би дати право у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не подано доказів їх поважності, необґрунтовано наявності обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу у період з дати отримання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року (15 червня 2020 року) по 26 серпня 2020 року (дату подання апеляційної скарги).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного позивачем строку суд не вбачає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Поновлення строку на апеляційне оскарження при встановлених обставинах не відповідатиме принципу правової визначеності, як одного із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 248, 255, 298, 299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У поновленні ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна