Справа № 360/1199/19
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1199/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків ДПС до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДПС (далі Офіс ВПП ДПС, позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області (далі ГУ ДСО при МВС України в Луганській області, відповідач), в якому просить суд:

- стягнути з Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області податковий борг з податку на додану вартість станом на 15.10.2018 в сумі 2 229 634,59 гривень (два мільйони двісті двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять чотири грн. 59 коп.) з рахунків у банках платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на 15.10.2018 відповідач має податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 2 229 634,59 гривень, який виник на підставі:

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 14.04.2015 на суму 168 295 гривень, 148 477, 42 гривень - залишок заборгованості;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.05.2015 на суму 131486,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.06.2015 на суму 160374,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.07.2015 на суму 172572,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.08.2015 на суму 160689,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.09.2015 на суму 143142,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.10.2015 на суму 183739,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.11.2015 на суму 189082,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 21.12.2015 на суму 196069,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.05.2016 на суму 122,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.06.2016 на суму 100,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 12.07.2016 на суму 86,00 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Ш) № від 20.05.2016 на суму 15980,71 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Ш) № від 13.01.2017 на суму 374861,58 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Ш) № від 13.01.2017 на суму 7349,53 гривень;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.11.2015 на суму 5,00 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Н) № від 28.07.2016 на суму 6,66 гривень;

- нарахована пеня за період з 21.05.2015 по 26.07.2016, нарахована в ІКП на податковий борг минулих років згідно п. 129.1.1 ст. 129 ПК України на суму 345492,69 гривень.

Із посиланням на положення статей 14, 16, 20, 57, 59, 95 Податкового кодексу України зазначає, що у зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу у сумі 2 229 634,59 гривень, позивачем 16.10.2018 було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» № 562-47 на загальну суму 2 229 634,59 гривень, в тому числі основний платіж 1 485 943,42 гривень, штрафні санкції 398 198,48 гривень, пеня 345 492,69 гривень. Дана вимога вручена відповідачу 22.10.2018.

Станом на час звернення до суду з даним позовом відповідачем податковий боргу у сумі 2 229 634,59 гривень не сплачений.

11.04.2019 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 20133/2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Із посиланням на положенням статті 97 Податкового кодексу України, статей 104, 105, 110, 111, 112 Цивільного кодексу України зазначають, що встановлено порядок погашення податкових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації, та у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи, у третю чергу, зокрема, задовольняються вимоги кредиторів щодо податків, зборів (обов`язкових платежів). У разі стягнення коштів з банківського рахунку, на якому акумулюються кошти підприємства, що ліквідується, призведе до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої статтею 112 Цивільного кодексу України, що в свою чергу порушує приписи статті 97 Податкового кодексу України, оскільки стягнення коштів з банківських рахунків відбувається негайно після направлення податковим органом до банківської установи платіжної вимоги. Підстави для стягнення з відповідача податкової заборгованості у розмірі 2229634,59 гривень відсутні, оскільки позивач не оскаржив відмову Ліквідаційної комісії до суду, тоді як саме рішення суду про визнання кредиторських вимог є підставою для включення їх до ліквідаційного балансу підприємства з подальшим погашенням в порядку черговості, встановленої законом (арк. спр. 89-95).

07.10.2020 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 40649/2020 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що податковий борг станом на 06.10.2020 складає 1854773,01 гривень, у зв`язку із скасуванням податкового повідомлення-рішення № 13.01.2017 про зобов`язання Ліквідаційну комісію Управління Державної служби охорони в Луганській області сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 374861,58 гривень рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 360/2855/19 (том 2 арк. спр. 80).

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 26.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду (том 1 арк. спр. 1);

- ухвалою суду від 15.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1 арк. спр. 148);

- ухвалою суду від 21.05.2019 судове засідання у справі вирішено проводити в режимі відеоконференції (том 1 арк. спр. 156);

- ухвалою суду від 08.07.2019 зупинено провадження у справі (том 1 арк. спр. 178);

-ухвалою суду від 22.07.2019 судове засідання у справі вирішено проводити в режимі відеоконференції (том 1 арк. спр. 187);

- ухвалою суду від 02.08.2019 поновлено провадження у справі (том 1 арк. спр. 198);

- ухвалою суду від 02.08.2019 зупинено провадження у справі (том 1 арк. спр. 202);

- ухвалою суду від 23.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції (том 1 арк. спр. 224);

- ухвалою суду від 25.09.2019 продовжено зупинення провадження у справі (том 1 арк. спр. 234-235);

- ухвалою суду від 21.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції (том 2 арк. спр. 34);

- ухвалою суду від 01.10.2020 поновлено провадження у справі (том 2 арк. спр. 54);

- ухвалою суду від 01.10.2020 здійснено заміну сторони у справі (том 2 арк. спр. 55-56);

- ухвалою суду від 05.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції (том 2 арк. спр. 62).

Дослідивши матеріали справи, врахувавши відзив на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 15.10.2018 відповідач мав податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість на підставі самостійно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, податкових повідомлень-рішень у загальному розмірі 2229634,59 гривень, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 14.04.2015 на суму 168 295 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.05.2015 на суму 131486,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.06.2015 на суму 160374,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.07.2015 на суму 172572,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.08.2015 на суму 160689,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.09.2015 на суму 143142,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.10.2015 на суму 183739,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.11.2015 на суму 189082,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 21.12.2015 на суму 196069,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.05.2016 на суму 122,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.06.2016 на суму 100,00 гривень;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 12.07.2016 на суму 86,00 гривень;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.11.2015 на суму 5,00 гривень (том 1 арк. спр. 11-31).

Крім того, за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом на підставі податкових повідомлень-рішень, а саме:

- податкове повідомлення-рішення (форма Ш) № від 20.05.2016 на суму 15980,71 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Ш) № від 13.01.2017 на суму 374861,58 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Ш) № від 13.01.2017 на суму 7349,53 гривень;

- податкове повідомлення-рішення (форма Н) № від 28.07.2016 на суму 6,66 гривень;

- нарахована пеня за період з 21.05.2015 року по 26.07.2016 року, нарахована в ІКП на податковий борг минулих років згідно п. 129.1.1 ст. 129 ПК України на суму 345492,69 гривень (том 1 арк. спр. 32-53, 56-58).

З метою погашення податкового боргу позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 562-47 на загальну суму 2 229 634,59 гривень, в тому числі основний платіж 1 485 943,42 гривень, штрафні санкції 398 198,48 гривень, пеня 345 492,69 гривень. Дана вимога вручена відповідачу 22.10.2018 (том 1 арк. спр. 72).

Також судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 360/2855/19 за позовом Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони в Луганській області до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про оскарження податкового повідомлення-рішення та визнання його протиправним позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 13.01.2017 про зобов`язання Ліквідаційну комісію Управління Державної служби охорони в Луганській області сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 374861,58 гривень (том 2 арк. спр. 49-53).

Зі змісту пояснень, наданих представником позивача вбачається, що податковий борг станом на 06.10.2020 складає 1854773,01 гривень, у зв`язку із скасуванням податкового повідомлення-рішення № 13.01.2017 про зобов`язання Ліквідаційну комісію Управління Державної служби охорони в Луганській області сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 374861,58 гривень рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 360/2855/19.

Отже станом на 06.10.2020 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 1854773,01 гривень, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків (том 2 арк. спр. 82-93).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Відповідно пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (ПК України) контролюючі органи згідно мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стаття 67 Конституції України встановлює обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 статті 4 ПК України визначено, що кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 4.1.3. пункту 4.1 статті 4 ПК України встановлено невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно положень п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1, п.36.2 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника

додатку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України закріплено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Частиною 2 ст.95 ПК України, передбачено два засоби погашення податкового боргу, а саме: шляхом стягнення коштів та продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3. ст. 95 ПК України встановлено стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи із змісту ст.95 ПК України, стягнення може бути накладено на кошті, які перебувають у власності боржника.

Статтею 97 ПК України визначений порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством.

Згідно пунктів 97.1, 97.2 статті 97 ПК України під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

У разі якщо власник або уповноважений ним орган приймає рішення про ліквідацію платника податків, не пов`язану з банкрутством, майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України.

З аналізу наведеної норми слідує, що під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на час звернення до суду з даним позовом Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області мало відкритті розрахункові рахунки в банківських установах:

- АТ «Укрексімбанк», номер рахунку НОМЕР_1 ;

- АТ «Укрексімбанк», номер рахунку НОМЕР_2 ;

- АТ «Укрексімбанк», номер рахунку НОМЕР_3 ;

- Луганська філія ПАТ КБ «Приватбанк», номер рахунку НОМЕР_4 ;

- Луганська ФАБК «ПРАВЕКС-БАНК, номер рахунку НОМЕР_5 ;

- Філія Луганське обласне АТОЩАД м. Сєвєродонецьк, номер рахунку НОМЕР_6 ;

- Казначейство України, номер рахунку 6783;

- Філія Луганське обласне АТОЩАД м. Сєвєродонецьк, номер рахунку НОМЕР_7 ;

- Філія Луганське обласне АТОЩАД м. Сєвєродонецьк, номер рахунку НОМЕР_8 ;

- АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.Києві, номер рахунку НОМЕР_9 (том 1 арк. спр. 73).

В ході розгляду справи у Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області змінилися розрахункові рахунки, а саме: Казначейство України, номер рахунку UA9026001 (том 2 арк. спр. 94-97).

Відповідно до пунктів 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834 «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (далі - Постанова № 834) утворено як юридичні особи публічного права органи поліції охорони як територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1.

Ліквідовано як юридичні особи публічного права деякі територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2.

Установлено, що органи поліції охорони, утворені як територіальні органи Національної поліції, є правонаступниками Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ та відповідних державних установ Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.

Згідно додатку 1 Постанови № 834 утворено як юридичні особи публічного права органи поліції охорони як територіальні органи Національної поліції, зокрема, Управління поліції охорони в Луганській області.

Отже, вказаною постановою врегульовано порядок ліквідації територіальних органів Міністерства внутрішніх справ та установлено, що органи поліції охорони, утворені як територіальні органи Національної поліції, є правонаступниками Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ та відповідних державних установ Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.10.2020 № 19 Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській є юридичною особою (1) та перебуває в стані припинення з 16.11.2015 за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (том 2 арк. спр. 68-72).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2020 № 6 Управління поліції охорони України в Луганській зареєстровано юридичною особою () на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 834 (том 2 арк. спр. 76-79).

Таким чином, аналізуючи зміст Постанови № 834, враховуючи, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про реєстрацію Управління поліції охорони України в Луганській (), суд дійшов висновку, що вказана юридична особа є правонаступником Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській (1).

При цьому, Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській (1) станом на час розгляду справи є юридичною особою та не перебуває стані припинення.

Зважаючи на те, що правонаступництво передбачає перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого, тому до спірних правовідносин положення статті 97 Податкового кодексу України не застосовується, оскільки на час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області із зазначенням підстави та рахунки відповідача не закриті, відтак відповідач має статус платника податків відповідно до законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про припинення Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області за рішенням засновника не є свідченням припинення ним поточної діяльності, тому обов`язок щодо сплати податків повинен виконуватись до позбавлення статусу платника податків, зборів та інших обов`язкових платежів у встановлений законом спосіб.

Позивачем суду не надані докази на підтвердження проведення ліквідаційною комісією інвентаризації та оцінки майна, закриття поточних рахунків, звільнення працівників, здачі документів до архіву тощо, що свідчить про вчинення дій, спрямованих на ліквідацію державного органу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 360/2855/19 скасовано податкове повідомлення-рішення № 13.01.2017 про зобов`язання Ліквідаційну комісію Управління Державної служби охорони в Луганській області сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 374861,58 та станом на 06.10.2020 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 1854773,01 гривень, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області податковий борг з податку на додану вартість в сумі 1854773,01 гривень.

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву щодо часткового погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 2082,00 гривень судом не приймаються до уваги, оскільки до матеріалів справи відповідачем не надано доказів в підтвердження проведення вказаної сплати, та картка зворотнього боку облікової картки платника податків таких відомостей не містить.

Щодо посилань представника відповідача на те, що ліквідаційною комісією у задоволенні вимог кредитора відмовлено, та останній до затвердження ліквідаційного балансу не звернувся із позовом про задоволення вимог кредитора до суду у місячний строк, суд зазначає, що відповідний порядок задоволення вимог кредиторів за черговістю застосовується лише до юридичних осіб, ліквідація яких відбувається внаслідок закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства. Тобто, до даних правовідносин порядок, встановлений статтею 97 ПК України не застосовується, оскільки Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області станом на час розгляду справи не припинено, рахунки відповідача не закриті, відтак відповідач має статус платника податків відповідно до законодавства.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору, суд зазначає наступе.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З аналізу зазначених норм КАС України слідує, що законодавець в даному випадку передбачив стягнення на користь суб`єкта владних повноважень судових витрат, тільки пов`язаних із залученням свідків та проведення експертизи, стягнення витрат зі сплати судового збору за подання позову на користь суб`єкта владних повноважень законодавець не передбачив.

Оскільки позивач у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави в суді, виходячи з аналізу наведених норм, суд дійшов висновку щодо відмови у стягненні з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Офісу великих платників податків ДПС до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській області про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити частково.

Стягнути з рахунків Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Луганській (1, місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Партизанська, будинок 27) кошти за податковим боргом з податку на додану вартість з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, у сумі 1 854 773 (один мільйон вісімсот п`ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три) гривень 01 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова