Справа № 804/5163/16
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 804/5163/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю представника відповідача: Атрошенко В.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Колія» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 в адміністративній справі №804/5163/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Колія» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембуд Колія» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.08.2016 року.

В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем протиправно, оскільки позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентами ТОВ «Діналекс», ТОВ «Укрінжиніринг Він», ТОВ «Монолітид», ТОВ «Камекс-Пром» та ТОВ «Профі Хаус» в ході здійснення реальних господарських операцій з надання послуг та постачання товарів за відповідними укладеними з цими контрагентами договорами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 року адміністративний позов ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2016р. про збільшення ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 6439365 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1609841,25 грн. і стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» сплачений судовий збір у розмірі 120738,09 грн.

Вказане судове рішення було оскаржено податковим органом в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017р. апеляційну скаргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року було залишено без змін.

Наведені судові рішення були оскаржені відповідачем в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду від 29.08.2019 року касаційну скаргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 ро було скасовано, а справу №804/5163/16 передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

В наведеному судовому рішенні суд касаційної інстанції зазначив, що предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару, виконання робіт (надання послуг), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

В акті перевірки та в ході судового розгляду справи відповідач посилався на те, що реальність операцій між позивачем та його контрагентами не підтверджується належними та допустимими доказами, адже у контрагентів відсутні умови, необхідні для досягнення результатів відповідної діяльності, первинні документи не містять деталізації змісту та обсягу робіт (послуг), за результатами податкового контролю контрагентів встановлено відсутність об`єктів оподаткування по операціях з придбання/продажу товарів (послуг) по ланцюгу постачання, відсутні сертифікати походження товарів, відсутні документи, що дозволяють здійснювати роботи на об`єктах, розрахунки проводились у вексельній формі, неможливо встановити пункти навантаження товару тощо.

Повідомлені контролюючим органом фактичні обставини, що ставлять під сумнів реальний характер поставки позивачу від його контрагентів товарно-матеріальних цінностей, робіт (послуг), мали б бути перевірені та отримати належну оцінку судами першої та апеляційної інстанцій, так як стосуються безпосередньо предмету доказування у межах спірних відносин і мають істотне значення для вирішення даного спору.

Як наслідок, ні судом першої, ні апеляційної інстанцій не встановлено, хто ж саме від імені директорів контрагентів підписав бухгалтерські документи, які стали підставою для формування податкового обліку позивача, що є істотним для вирішення даної справи.

За результатом повторного розгляду справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Колія» було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 05.08.2016р. № в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕМБУД КОЛІЯ» грошових зобов`язань з податку на додану вартість за основним платежем на суму 2438501,00грн. та за штрафними санкціями на суму 609625,25грн..

В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембуд Колія», звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення в частині відмовлених позовних вимог та в цій частині прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що господарські відносини позивача з ТОВ «Діналекс» та ТОВ «Укрінжинірінг Він» мали реальний характер, що підтвержується належним чином складеними первинними документами. Зауважено, що господарські договори позивача з наведеними контрагентами нечинними не визнавались та були спрямовані на отримання реального результату.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки сторонами не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМБУД КОЛІЯ» зареєстровано виконавчим комітетом Криворізької міської ради 06.08.2014 року, станом на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Криворізькій північній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №200186752 з 01.10.2014р. є платником ПДВ.

На підставі направлення від 09.06.2016 року № 2939, виданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області начальнику відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Криворізької північної об`єднаної ГУ ДФС у Дніпропетровській області Чижиченко Т.О., направлення від 09.06.2016р. №2936, виданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області головному державному ревізору відділу перевірок основних галузей економіки управління аудиту Криворізької північної об`єднаної ГУ ДФС у Дніпропетровській області Каліті К.Ю., направлення від 09.06.2016р. №2938, виданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області заступнику відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Криворізької північної об`єднаної ГУ ДФС у Дніпропетровській області Гриценко С.М., направлення від 09.06.2016р. №2938, виданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Полуніну Ю.О., направлення від 09.06.2016р. №2937, виданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Колтун І.А., згідно з п.75.1 ст.75, ст. ст. 77, 81, 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2 квартал 2016 року, наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 31.05.2016р. №592 вищевказаними фахівцями контролюючого органу проведена планова документальна виїзна перевірка ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 06.08.2014р. по 31.03.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 06.08.2014р. по 31.03.2016р.

За результатами вказаної перевірки складено акт №371/04-36-14-01/39338278 від 20.07.2016р., яким зафіксовано встановлені проведеною перевіркою порушення ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» приписів п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем зменшено від`ємне значення суми ПДВ 342801грн., в тому числі за березень 2015 року, занижено податок на додану вартість на суму 6096664 грн., в тому числі: квітень 2015 року 1525988 грн., травень 2015 року 528752 грн., червень 2015 року 245675 грн., липень 2015 року 735439 грн., серпень 2015 року 717282 грн., вересень 2015 року 819692 грн., жовтень 2015 року 1377582 грн., листопад 2015 року 146254 грн.

На підставі висновків акта перевірки від 20.07.2016 року № 371/04-36-14-01/39338278 ,Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2016р., яким збільшено ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 8049206,25грн., в тому числі, за основним платежем на суму 6439365,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1609841,25грн.

Не погодившись з обгрунтованістю прийняття наведеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом обґрунтовано та правомірно прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про нарахування ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» грошових зобов`язань з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Діналекс» і ТОВ «Укрінжинірінг Він», тому у скасуванні спірного податкового повідомлення-рішення в цій частині слід відмовити.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Отже, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

В силу викладеного, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач при здійсненні своєї господарської діяльності мав господарські відносини з ТОВ «Діналекс» на підставі договору про надання послуг від 26.03.2015 року № 5615 і ТОВ «Укрінжинірінг Він» на підставі договорів поставки від 25.05.2015 року №2115, №2215, № 2315, № 2415, № 2515, № 3015, №3215, №3115, №3415.

Відповідно до п. 1.1 договору № 5615, за даним договором виконавець зобов`язується за завданням Замовника своїми силами, на підставі заявки, погодженої сторонами (в якій базується обсяг, характер, день, час і місце надання послуг, а також найменування необхідного автотранспорту та механізмів, їх кількість), надати послуги мехінізмами та спеціальною технікою, а Замовник, по виконанні Виконавцем узятих на себе зобов`язань за Договором, зобов`язується прийняти за актом прийому-передачі наданих послуг і оплатити фактично наданий обсяг послуг.

Згідно положень договорів поставки від 25.05.2015 року № 2115, № 2215, № 2315, № 2415, № 2515, № 3015, № 3215, №3 115, №3 415 постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення та/або товари народного споживання (товар), а покупець зобов`язується відповідно до умов цих Договорів прийняти цей товар і сплатити його.

На підтвердження виконання умов договору ТОВ «Діналекс», позивачем були подані до суду копії акту прийому-передачі наданих послуг № 533, № 535, № 539, № 540, № 545, № 552, № 553,№ 557 та рахунки на оплату.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Укрінжинірінг Він», позивачем було подано до суду копії видаткових накладних № 71 від 15.06.2015 р., №72 від 16.06.2015 р., №73 від 16.06.2015 р., №74 від 17.06.2015 р., №75 від 17.06.2015 р., №76 від 19.06.2015 р., №77 від 19.06.2015 р., №78 від 22.06.2015 р., №79 від 22.06.2015 р., №80 від 22.06.2015 р., №68 від 21.07.2015 р., №73 від 22.07.2015 р., №62 від 17.07.2015 р., №63 від 20.07.2015 р., №64 від 20.07.2015 р., №65 від 20.07.2015 р., №66 від 20.07.2015 р., №67 від 21.07.2015 р., №69 від 21.07.2015 р., №70 від 21.07.2015 р., №71 від 22.07.2015 р., №72 від 22.07.2015 р., №74 від 22.07.2015 р., №75 від 23.07.2015 р., №76 від 23.07.2015 р., №77 від 23.07.2015 р., №78 від 23.07.2015 р., №79 від 24.07.2015 р., №91 від 04.08.2015 р., №92 від 17.08.2015 р., №93 від 18.08.2015 р., №94 від 18.08.2015 р., №95 від 19.08.2015 р., №96 від 19.08.2015 р., №97 від 19.08.2015 р., №98 від 20.08.2015 р., №99 від 21.08.2015 р., №100 від 21.08.2015 р., №101 від 25.08.2015 р., №102 від 26.08.2015 р., №61 від 04.09.2015 р., №62 від 07.09.2015 р., №63 від 07.09.2015 р., №64 від 07.09.2015 р., №65 від 07.09.2015 р., №66 від 07.09.2015 р., №67 від 07.09.2015 р., №68 від 16.09.2015 р., №69 від 16.09.2015 р., №70 від 16.09.2015 р., №71 від 07.09.2015 р., №72 від 17.09.2015 р., №73 від 17.09.2015 р., №74 від 17.09.2015 р., №7 від 06.10.2015 р., №8 від 09.10.2015 р., №9 від 09.10.2015 р., №79 від 26.10.2015 р., №80 від 28.10.2015 р., №7 від 03.11.2015 р., №8 від 03.11.2015 р., №9 від 03.11.2015 р., рахунки на оплату № 71 від 19.06.2015 р., №72 від 19.06.2015 р., №73 від 19.06.2015 р., №74 від 19.06.2015 р., №75 від 19.06.2015 р., №76 від 19.06.2015 р., №77 від 19.06.2015 р., №78 від 22.06.2015 р., №79 від 22.06.2015 р., №80 від 22.06.2015 р., №68 від 21.07.2015 р., №73 від 22.07.2015 р., №62 від 17.07.2015 р., №63 від 20.07.2015 р., №64 від 20.07.2015 р., №65 від 20.07.2015 р., №66 від 20.07.2015 р., №67 від 21.07.2015 р., №69 від 21.07.2015 р., №70 від 21.07.2015 р., №71 від 22.07.2015 р., №72 від 22.07.2015 р., №74 від 22.07.2015 р., №75 від 23.07.2015 р., №76 від 23.07.2015 р., №77 від 23.07.2015 р., №78 від 23.07.2015 р., №79 від 24.07.2015 р., №91 від 04.08.2015 р., №92 від 17.08.2015 р., №93 від 18.08.2015 р., №94 від 18.08.2015 р., №95 від 19.08.2015 р., №96 від 19.08.2015 р., №97 від 19.08.2015 р., №98 від 20.08.2015 р., №99 від 21.08.2015 р., №100 від 21.08.2015 р., №101 від 25.08.2015 р., №102 від 26.08.2015 р., №61 від 04.09.2015 р., №62 від 07.09.2015 р., №63 від 07.09.2015 р., №64 від 07.09.2015 р., №65 від 07.09.2015 р., №66 від 07.09.2015 р., №67 від 07.09.2015 р., №68 від 16.09.2015 р., №69 від 16.09.2015 р., №70 від 16.09.2015 р., №71 від 07.09.2015 р., №72 від 17.09.2015 р., №73 від 17.09.2015 р., №74 від 17.09.2015 р., №7 від 06.10.2015 р., №8 від 09.10.2015 р., №9 від 09.10.2015 р., №79 від 26.10.2015 р., №80 від 28.10.2015 р., №7 від 03.11.2015 р., №8 від 03.11.2015 р., №9 від 03.11.2015 р. та товарно-транспортні накладні від 15.06.2015 р. № 264, від 16.06.2019 р. № 265, № 266, від 17.06.2019 р. № 267, № 268, № ПТ-276, від 19.06.2019 р. №269, 261, від 22.06.2019 р. №260, №270, №271, № ПТ-288, № ПТ-284, № ПТ-286, № ПТ-290, від 21.06.2019 р. №ПТ-283, № ПТ-282, № ПТ-280, № ПТ-281/1, № ПТ-281/2, від 20.06.2015 р. № ПТ-277, № ПТ-278, № ПТ-279, № ПТ-289, від 23.07.2015 р. № ПТ-291, № ПТ-285, № ПТ-287, № ПТ-292, від 24.07.2015 р. № № ПТ-293, від 04.08.2015 р. № 384, від 17.08.2015 № 373, від 18.08.2015 № 375, № 379/1, №379/2, №379/3, від 19.08.2015 № 374, № 380, № ПТ-381, від 20.08.2015 № 373, від 21.08.2015 № ПТ-377, № 382, від 25.08.2015 № 378, від 26.08.2015 № 383, від 04.09.2015 № ПТ-442, від 07.09.2015 №458/1, №458/2, №458/3, №458/4, № ПТ-443/1, №ПТ443/2, №ПТ443/3, №ПТ443/4, № ПТ-445, № ПТ-446, № ПТ-447, № ПТ-448, № ПТ-449, від 16.09.2015 № ПТ-461, № ПТ-462, № ПТ-457/1, № ПТ-457/2, № ПТ-457/3, № ПТ-457/4, від 17.09.2015 № ПТ-459, № ПТ -460, № ПТ -463, від 06.10.2015 № ПТ-229/1, № ПТ-229/2, № ПТ-229/3, від 09.10.2015 № ПТ-235, № ПТ-236, від 26.10.2015 № ПТ-287/1, № ПТ-287/2, № ПТ-287/3, від 28.10.2015 № ПТ-348, від 03.11.2015 № ПТ-367, № ПТ-376, № ПТ-372/1, № ПТ-372/2, № ПТ-373/3, № ПТ-373/4, № ПТ-373/5, № ПТ-373/6.

Як вбачається з вищевказаних первинних документів, останні підписані директором ТОВ «Діналекс» ОСОБА_1 та директором ТОВ «Укрінжиніринг Він» ОСОБА_2 .

Однак, з матеріалів справи вбачається, що вироком Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2016р. у кримінальній справі №757/9289/16-к затверджено угоду від 29.02.2016 року між прокурором відділу прокуратури м. Києва Бондарчуком Д.М. та підозрюваним ОСОБА_2 про визнання винуватості.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн.

Відповідно до наведеного вироку, ОСОБА_2 , як пособник взяв участь у придбанні ТОВ «Укрінжинірінг Він» не з метою здійснення господарської діяльності, як передбачено статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб. При цьому він не мав наміру здійснювати діяльність, зафіксовану у статутних документах ТОВ «Укрінжинірінг Він», а діяв у порушення встановленого законодавством порядку здійснення підприємницької діяльності усупереч вимогам законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва. Для цього ОСОБА_2 вчинив ряд активних дій для реєстрації та відкриття банківських рахунків підприємства, після чого, використовуючи ТОВ «Укрінжинірінг Він» для прикриття незаконної діяльності, невстановлені особи з метою надання протиправній діяльності вигляду законної та уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів отримали можливість складати упродовж 2015-2016 років господарські угоди та первинні документи, фактично не здійснюючи купівлю-продаж товарів (робіт, послуг), надавати послуги з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету підприємствам реального сектору економіки, зокрема ТОВ «РЕМБУД КОЛІЯ» (). Також у цьому вироку зазначено, що ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2018 року у кримінальній справі №199/1478/18 кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, - закрито відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В наведеному вироку зазначено, що ОСОБА_1 наприкінці серпня 2015 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, знаходячись у м. Дніпро, поблизу торговельного комплексу «Наша Правда» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31д, з невстановленою слідством особою вступила в попередню змову, направлену на фіктивне підприємництво, а саме: придбання суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

Так, ОСОБА_1 повинна була за обіцяну матеріальну винагороду підписати складений та наданий їй невстановленою особою протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Діналекс» () (надалі ТОВ «Діналекс») підписаний директором колишнього учасника (засновника) ТОВ «Діналекс» ТОВ «Компанія з управління активами «Сейтік Груп» ОСОБА_3 та домовилась із вказаною невстановленою особою про передання майнових прав на зазначену юридичну особу. Згідно до вказаного протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Діналекс» було змінено склад учасників та керівництво підприємства, основні види діяльності, місце знаходження та затверджено нову редакцію статуту, відповідно до якої ОСОБА_1 мала стати одноосібним учасником з часткою у статутному капіталі в розмірі 100 %.

Крім того, згідно досягнутої з невстановленою особою домовленості, ОСОБА_1 , повинна була надати нотаріусу свій паспорт громадянина України, а також картку фізичної особи платника податків з ідентифікаційним номером, та засвідчивши свою особу, підписати у нотаріуса складений та наданий їй невстановленою особою статут у новій редакції ТОВ «Діналекс», який є установчим документом суб`єкта господарювання, на підставі якого змінюється склад учасників юридичної особи та проводиться її державна перереєстрація і повернути зазначений офіційний документ вказаній особі, який, в подальшому, після проведення державної перереєстрації юридичної особи, повинен був використовувати реквізити придбаного підприємства, з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

Таким чином, ОСОБА_1 , передала невстановленій слідством особі за обіцяну матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, підписаний нею протокол загальних зборів учасників ТОВ «Діналекс», а також підписаний нею та нотаріально засвідчений статут ТОВ «Діналекс».

В подальшому, протягом 2015 року підприємство ТОВ «Діналекс» використовувалось невстановленою в ході досудового розслідування особою, для ведення незаконної діяльності, пов`язаної із наданням юридичним особам послуг з мінімізації податкових зобов`язань, з метою ухилення від сплати податків, зокрема, за вересень 2015 року незаконно сформовано податковий кредит: ПП «Електрогруп» () по податку на додану вартість на суму 2 081 807,30 грн., ТОВ «Промспецбуд» () по податку на додану вартість на суму 2 016 553,02 грн., ТОВ «Укрспецолива» () по податку на додану вартість на суму 690 200 грн., ТОВ «Крост» () по податку на додану вартість на суму 397 984,89 грн., ТОВ «НВФ «Ост» () по податку на додану вартість на суму 127 183,60 грн., ПП «Лідер-СТ» () по податку на додану вартість на суму 98 168,97 грн., ТОВ «Кемз» () по податку на додану вартість на суму 64 020,80 грн. та за жовтень 2015 року незаконно сформовано податковий кредит: ТОВ «Шляхбуд КР» () по податку на додану вартість на суму 2 783 170,14 грн., ТОВ «СВП Криворіждорвибухпром» () по податку на додану вартість на суму 1 600 000 грн., ТОВ «Рембуд Колія» () по податку на додану вартість на суму 1 172 117,18 грн., ТОВ «Мірош» () по податку на додану вартість на суму 382 963,07 грн., ПП «Лідер-СТ» () по податку на додану вартість на суму 58 295,61 грн.

Вищезазначені дії ОСОБА_1 , які виразились у створенні суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Діналекс» () з метою прикриття незаконної діяльності, призвели до того, що невстановлені органом досудового розслідування особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формально призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку.

Обвинувачена ОСОБА_1 вину в інкримінованому кримінальному правопорушення визнала повністю.

Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що первинна документація від імені ТОВ «Діналекс» і ТОВ «Укрінжинірінг Він» була сформована особами, які заперечували свою участь у здійсненні господарської діяльності вказаних підприємств.

За приписами ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а наявність первинних документів, які мають обов`язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування податкового кредиту за умови якщо такі первинні документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва. Такий висновок зумовлений тим, що статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди.

Так, документи, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, що виключає можливість формування даних податкового обліку на підставі таких документів.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 21.05.2019 року по справі № 810/2264/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України щодо заниження позивачем своїх зобов`язань по операціях з ТОВ «Діналекс» і ТОВ «Укрінжинірінг Він» та недобросовісності отримання податкової вигоди, у зв`язку з чим, податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2016 року в частині наведених зобов`язань було прийняте відповідачем у відповідності до приписів чинного законодавства.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 316, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд Колія» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 в адміністративній справі №804/5163/16 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова в повному обсязі складена 06.10.2020 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай