Справа № 824/472/20-а
Суддя: Бужора В. Т.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 824/472/20-а
Провадження № 2-а/723/2471/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Іринич Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець адміністративний позов ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Чернівецького міського відділу Управління ДМС України у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування якого вказує, що 10.03.2020 року завідувачем сектору Чернівецького МВ УДМС України у Чернівецькій області Дуткевичем Б.О. складено протокол серії ПН МЧВ №000316 щодо ОСОБА_3 громадянина Румунії, про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Крім того, 10.03.2020 року начальником Чернівецького міського відділу Управління ДМС України у Чернівецькій області Тютюником І.П. було винесено постанову серії ПН МЧВ №000316, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3230,00 гривень.

Вказує, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративно відповідальності громадянина Румунії ОСОБА_1 не було залучено перекладача, отже Чернівецьким міським відділом Управління ДМС України в Чернівецькій області позбавлено можливості позивача внаслідок не володіння українською мовою розуміти наслідки дій суб`єкта владних повноважень щодо вирішення його питання правомірності перебування на території України. Також, позивачем було повідомлено посадових осіб Чернівецького міського відділу Управління ДМС у Чернівецькій області, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.08.2017 року по справі №727/8476/17 до нього застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. На що посадові особи не відреагували.

На підставі вище викладеного просить суд визнати дії посадових осіб протиправними і скасувати Постанову ПН МЧВ 000316 про накладення адміністративного стягнення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 203 ч.1 КУпАП.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Згідно наданого відповідачем відзиву вбачається, що посадовими особами при складанні протоколу позивачу було роз`яснено під його особистий підпис право користування послугами адвоката та перекладача, якщо він не розуміє українську мову. Клопотань від нього про забезпечення перекладачем та адвокатом не надходило. Також зазначили, що Ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.08.017 року не є документом, що дає право іноземцю постійно проживати на території України. В цьому випадку він мав право звернутися до міграційної служби, щодо розгляду питання про продовження строку перебування на території України.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, а до описаних правовідносин слід застосувати наступні правові норми.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що громадянина Румунії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. передбаченої ч.1 ст. 203 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП - порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Посилання представника позивача на порушення прав ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із незалученням перекладача не заслуговують уваги, оскільки, як вбачається із протоколу від 10.03.2020 року ОСОБА_4 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та зміст ст. 268 КУпАП, які окрім іншого, передбачають при розгляді справи користуватись послугами адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Про ознайомлення ОСОБА_1 із вимогами вищевказаних приписів законодавства свідчить наявний у протоколі підпис іноземця під текстом вказаних норм. Також у поясненні ОСОБА_1 від 10.03.2020 року вбачається, що він від перекладача відмовився, що підтверджується його підписом та власноручно вказано, що перекладача не потребує.

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Частиною 16 вказаної статті зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до абз. 2 п. 2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 року №150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку передбачено, що рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Отже, з огляду на зазначені норми законодавства ОСОБА_5 зобов`язаний був у 90 денний строк з моменту останнього в`їзду покинути територію України або звернутися до підрозділу міграційної служби із заявою щодо продовження терміну перебування у зв`язку із наявністю відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.03.2020 року №ПН МЧВ 000316 слід залишити без змін, а в задоволенні позовних вимог - відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245, 271, 286 КАС України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Чернівецького міського відділу Управління ДМС України у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя