Справа № 640/23019/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Київ № 640/23019/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «СКАЛА»

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Заступника директора Департаменту - Начальника служби містобудівного кадастру Антоненко Валентини Анатоліївни

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «СКАЛА» (далі - позивач, ПП «НВФ «СКАЛА») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач 1), Заступника директора Департаменту - Начальника служби містобудівного кадастру Антоненко Валентини Анатоліївни (далі - відповідач 2), в якому просить: визнати дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради та Заступника директора Департаменту Начальника служби містобудівного кадастру Антоненко Валентини Анатоліївни, які полягають у зазначені такої підстави у відмові щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва, як: подання неповного пакету документів, який визначено частиною 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме відсутністю копії документів (в повному обсязі), що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, або згоди його власника, засвідченої в установленому законодавством порядку ( у разі здійснення реконструкції або реставрації); зазначених намірів щодо забудови земельної ділянки - протиправною; розглянути заяву позивача щодо виходу за межі позовних вимог та встановлення судового контролю для прийняття рішення стосовно застосування найефективнішого способу захисту позивача; вирішити питання стосовно судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачами безпідставно відмовлено позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва, а також вважає доводи, викладені в листі - відмові Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва протиправними та такими, що не гуртуються на вимогах діючого законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копії вказаної ухвали суду надіслані на адресу відповідачів та отримані останніми, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Станом на час прийняття рішення відповідачами відзивів на позовну заяву не подано, заяв/клопотань до суду також не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено, що 20 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача через Центр адміністративних послуг Шевченківської РДА у м. Києві з метою отримання адміністративної послуги щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вулиці Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва.

До заяви було подано наступні документи:

- Заява про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва (довільна форма);

- Копія документів, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

- Копію Листа ДЗК від 31 травня 2019 року;

-Черговий кадастровий план, копія;

- Копія Довідки з ЄДР;

- Копія Довідки з ЄДР;

- Копія Інформаційної довідки від 28 січня 2019 року;

- Копія Технічного паспорту;

- Копія Технічного звіту;

За результатами розгляду звернення позивача 25 червня 2019 року Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано лист-відмову за підписом Заступника директора Департаменту - начальника служби містобудівного кадастру Антоненко В.А, яким відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва через подання неповного пакету документів, який визначено частиною 3 cтатті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме відсутністю:

- копії документів (у повному обсязі), що посвідчують право власності на нерухоме майно, розташованого на земельній ділянці, або згоди його власника, засвідченого в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

- зазначених намірів щодо забудови земельної ділянки.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі також - Закон).

За правилами частини 1 статті 29 Закону, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до частин 4-5 статті 29 Закону підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах;

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони);

9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Судом встановлено, що ПП «НВФ «СКАЛА» було подано через ЦНАП заяву про надання адміністративної послуги, а саме: містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, яка була зареєстрована 20 лютого 2019 року.

До заяви було подано наступні документи:

- Заява про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва (довільна форма);

- Доручення;

- Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

- Копію Листа ДЗК від 31 травня 2019 року;

-Черговий кадастровий план, копія;

- Копія Довідки з ЄДР;

- Копія Довідки з ЄДР;

- Копія Інформаційної довідки від 28 січня 2019 року;

- Копія Технічного паспорту;

- Копія Технічного звіту;

25 червня 2019 року Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовив у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва через подання неповного пакету документів, який визначено частиною 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва було подано копію свідоцтва про право власності від 15 серпня 1996 року на об`єкт реконструкції по вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва та копію реєстраційного посвідчення від 26 лютого 2003 року № 1147-П. Тобто позивачем надано документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці.

Також суд вважає, що Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради у листі від 25 червня 2019 року було безпідставно зазначено таку обставину відмови як «відсутність зазначених намірів забудови земельної ділянки», оскільки такі вимоги взагалі не передбачені частиною 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Суд зазначає, що вимогами частини 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» чітко визначено, що перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним, а тому вимога про надання «намірів забудови земельної ділянки» є безпідставною та такою, що порушує права позивача.

При цьому, частина 4 статті 34 Закону регламентує, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність відмови відповідача у наданні ПП «НВФ «СКАЛА» містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва, а тому, позовна вимога у відповідній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до пунктів 2-4 частини 1, частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих з положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що найбільш ефективним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправною відмови у наданні містобудівних умов та обмежень та зобов`язання Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради надати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва відповідно до поданої ПП «НВФ «СКАЛА» заяви від 20 червня 2019 року.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у відповідності до вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом суду, а не обов`язком. В даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю, а тому відмовляє в цій частині позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи копії: договору про надання правової (правничої) допомоги № 30/08-1 від 30 вересня 2019 року; розрахунку № 1 від 06 листопада 2019 року; акту виконаних робіт від 11 листопада 2019 року; платіжного доручення № 224 від 10 листопада 2019 року, які в сукупності підтверджують обставини надання позивачу професійної правничої допомоги в межах розгляду даної справи на суму 5 600, 00 грн.

А тому, в силу наведених процесуальних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових втрат у розмірі 7 521, 00 грн. (1 921 грн. + 5 600, 00 грн.).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується обґрунтованість позовних вимог, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість винесеного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «СКАЛА» задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції нежитлового приміщення №495 (літ. «А») на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва, викладену у листі від 25 червня 2019 року №754.

3. Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надати Приватному підприємству «Науково-виробнича фірма «СКАЛА» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта реконструкції нежитлового приміщення №495 (літ. «А») на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва відповідно до поданої Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «СКАЛА» заяви від 20 червня 2019 року.

4. Стягнути на користь Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «СКАЛА» (02059, м. Київ, вул. Драгоманова, 6а, кв. 47, ) понесені ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, ) у розмірі 7 521 (сім тисяч п`ятсот двадцять одну), 00 грн.

5. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко