Справа № 480/5471/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 р. Справа № 480/5471/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № 8079-54-Ф;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позові в сумі 630,60 грн. та позовної заяви у сумі 840, 80 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що працює на посаді провідного юрисконсульта Дирекції ДП "НАЕК "Енергоатом". Одночасно позивач має право на зайняття адвокатською діяльністю, перебуває на обліку в органах доходів і зборів як платник єдиного внеску. Проте адвокатською діяльністю, як самозайнята особа, ОСОБА_1 не займається і доходу не отримує. Не дивлячись на вказані обставини, Головне управління ДПС у Сумській області протиправно нарахувало позивачу, як самозайнятій особі, єдиний соціальний внесок в сумі 20845,44 грн. та винесло вимогу про сплату боргу від 11.02.2020 № Ф-8079-54.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до баз даних ГУ ДПС у Сумській області з 07.05.2013 по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до КОР платника на дату формування оскаржуваної вимоги за позивачем рахується заборгованість за платежем - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - у розмірі 20845,44 грн.

Отже, позивач як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є платником єдиного внеску, відповідно, була зобов`язана своєчасно та в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок. У зв`язку з наявністю у позивача станом на 31.01.2020 недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 20845,44 грн. ГУ ДПС у Сумській області було сформовано та надіслано вимогу від 11.02.2020 № Ф-8079-54. Відповідач вважає, що вимога про сплату боргу була сформована правомірно, відповідно, підстави для її скасування відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в ДП "НАЕК "Енергоатом" з 2008 року, на посаді провідного юрисконсульта в Дирекції ДП "НАЕК "Енергоатом" з 04.12.2015 по теперішній час, що підтверджується довідкою ДП "НАЕК "Енергоатом" від 20.08.2020 № 108-01/07 (а.с. 23), копією трудової книжки позивача (а.с.17-22).

За весь період роботи позивача в ДП "НАЕК "Енергоатом", останнє сплачувало за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як за застраховану особу.

29.05.2012 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4970 (а.с.16), а 07.05.2013 її взято на облік як платника єдиного внеску в органах ДФС у Сумській області.

Головним управлінням ДПС у Сумській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-8079-54, згідно якої станом на 31.01.2020 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 20845,44 грн. (а.с. 47).

Як вбачається із розрахунку боргу по єдиному соціальному внеску за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-8079-54 (а.с. 43) відповідач нарахував ОСОБА_1 як особі, що здійснює незалежну професійну діяльність, наступні грошові зобов`зання з ЄСВ:

- 19.04.2018 за 1 квартал 2018 року у сумі 2457, 18 грн.;

- 19.07.2018 за 2 квартал 2018 року у сумі 2457, 18 грн.;

- 19.10.2018 за 3 квартал 2018 року у сумі 2457, 18 грн.;

- 21.01.2019 за 4 квартал 2018 року у сумі 2457, 18 грн.;

- 19.04.2019 за 1 квартал 2019 року у сумі 2754, 18 грн.;

- 19.07.2019 за 2 квартал 2019 року у сумі 2754, 18 грн.;

- 21.10.2019 за 3 квартал 2019 року у сумі 2754, 18 грн.;

- 20.01.2020 за 4 квартал 2019 року у сумі 2754, 18 грн.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Разом з тим, відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення незалежної професійної діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не врегульовано.

З огляду на предмет та обставини даного спору, суд зазначає, що оскільки метою збору внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач є застрахованої особою і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога, нараховував та сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок зі сплати в цей період єдиного внеску позивачем додатково як особою, яка має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 р. у справі № 160/3114/19, в якій сформулював правовий висновок, відповідно до якого особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником) така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, з 07.05.2013 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокатська діяльність). Водночас, з 2008 року єдиний соціальний внесок за позивача сплачував роботодавець, з яким позивач перебуває у трудових відносинах з 18.08.2008, - ДП "НАЕК "Енергоатом" (а.с. 24-28).

Отже, починаючи з серпня 2008 року єдиний соціальний внесок за позивача сплачував роботодавець.

Натомість відповідач всупереч нормам Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" продовжив нарахування єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач зазначає, що позивач, який провадить незалежну професійну діяльність, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок. Проте відповідачем не враховано, що за спірний період роботодавцем позивача сплачено за нього єдиний соціальний внесок у розмірі, не нижче встановленого мінімального розміру, у свою чергу, доходу від адвокатської діяльності у позивача за спірний період не було і таку діяльність він фактично не здійснював. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Разом з тим, наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Таким чином, дії відповідача щодо донарахування ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску на суму 20845,44 грн. є протиправними, відповідно, винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-8079-54 не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, перевіривши оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає дане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що до подання позову про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-8079-54 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову та сплатила судовий збір у розмірі 630,60 грн., що підтверджується копією квитанції від 07.08.2020 № 86876 (а.с. 29).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 по справі № 480/5074/20 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) боргу в сумі 20845,44 грн. на підставі вимоги Головного управління ДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-8079-54У від 11.02.2020 (а.с. 30-31).

Крім того, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви по даній справі у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 20.08.2020 № 29447 (а.с. 8).

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судовий збір у розмірі 1471, 40 грн., у тому числі: 840,80 грн. в рахунок відшкодування судового збору за подання позовної заяви та 630,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-8079-54.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40030, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ідентифікаційний код 43144399) судовий збір у розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко