Справа № 467/862/20
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/862/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Рябухи В.І.

відповідача Спасенка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенка Дмитра Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Управління патрульної поліції в м. Миколаїв про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенка Д.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою начальника СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенка Д.В. серії ЕАМ № 2981586 від 15 серпня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України з накладенням штрафу у розмірі 170 грн. за те, що 15 серпня 2020 року об 11 годині 28 хвилин по вулиці Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області він, керуючи транспортним засобом ЛУАЗ 969М державний номерний знак НОМЕР_1 , якого був закріплений у не встановленому місці, чим порушив вимоги п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці.

Позивач вважає себе невинуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, хоча дійсно передній номерний знак його автомобіля був закріплений на передньому лобовому склі, що не заважало прочитати його символи з відстані 20м. Посилається на те, що відповідачем не надано жодного доказу, який би підтвердив його винуватість, а тому усі сумніви щодо події правопорушення та його винуватості мають тлумачитись на його користь, крім того, йому не було роз`яснено його права та відмовлено у наданні правової допомоги. Також не були допитані свідки, що перебували в салоні його автомобіля, не вівся відеозапис з нагрудної камери патрульного під час виявлення адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просив скасувати постанову начальника СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенка Д.В. серії ЕАМ № 2981586 від 15 серпня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року залучено до участі у справі в якості відповідачів Головне управління Національної поліції в Миколаївській області та Управління патрульної поліції в м. Миколаїв.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені ним позовні вимоги та пояснив суду, що дійсно 15 серпня 2020 року об 11 годині 28 хвилин по вулиці Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області він керував транспортним засобом ЛУАЗ 969М державний номерний знак НОМЕР_1 , який був прикріплений на решітці радіатора, однак коли він їхав по своїм справам, той по дорозі відпав, тому позивач помістив номерний знак під лобове скло автомобіля з лівої сторони. Вказав, що на його думку, саме в салоні автомобіля під лобовим склом має бути прикріплений номерний знак і саме там має бути його місце, оскільки жодним нормативним документом не визначено його місце закріплення. Крім того вказав, що поліцейським не було роз`яснено йому прав, не було надано правової допомоги та було допитано свідків даного правопорушення. При цьому зазначив, що поліцейський не вірно роз`яснив йому порядок та строки оскарження винесеної відносно нього постанови та строки сплати штрафу. За таких обставин просив задовольнити позов.

Представник позивача підтримав позицію позивача, просив відмовити в задоволенні позову та пояснив суду, що начальником СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенко Д.В. було порушено порядок складання постанови, а саме не складався протокол про адміністративне правопорушення, не здійснювалась відеофіксація вчиненого позивачем правопорушення, в постанові відсутні посилання на будь-які докази, тому вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, оскільки він такого не вчиняв.

Відповідач - начальник СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенко Д.В. позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні та пояснив суду, що 15 серпня 2020 року об 11 годині 28 хвилин на вулиці Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області ним було зупинено автомобіль ЛУАЗ 969М державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки номерний знак автомобіля було закріплено у не встановленому законом місці, а саме над кермом в салоні автомобіля під лобовим склом. Позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, порядок та строки оскарження постанови, про що саме підтвердив позивач в судовому засіданні, але в іншій формі, що тлумачить таке роз`яснення на свою користь.

Начальник управління патрульної поліції в Миколаївської області надіслав на адресу суду повідомлення про те, що начальник СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 не перебуває у трудових відносинах з Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, позицію щодо заявленого позову не висловив.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки належним відповідачем вважає саме начальника СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенка Д.В., крім того зазначає, що позивачем стверджується прикріплення ним номерного знаку на лобовому склі автомобіля, а не в установленому для цього місці, що підтверджується двома фотознімками, де видно, що реєстраційний знак знаходиться в салоні автомобіля, частково перекритий конструктивними елементами автомобіля, що унеможливлює його достатню оглядовість, що є порушенням ПДР. За такого вважає позов необґрунтованим.

Позивач на адресу суду надіслав відповідь на відзив, де вказав на відсутність в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото-чи відеозапис порушення, у зв`язку з чим надані відповідачем фотознімки є неналежними та недопустими доказами. Вказує на порушення права позивача на отримання правової допомоги та наслідки такого порушення, що визначено в Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття учасника справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому суд за згодою учасників справи вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Управління патрульної поліції в м. Миколаїв.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону України "Про Національну поліцію від 02.07.2015 року № № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.9Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п. 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Нормами Закону № 580-VIII передбачено, що до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу,- не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з частиною шостою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі частини першої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частиною першою статті 126 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини шостої статті 121 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 15 серпня 2020 року об 11 годині 28 хвилин керуючи транспортним засобом ЛУАЗ 969М державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, чим порушив вимоги п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КпАП України.

Згідно постанови серії ЕАМ № 2981586 від 15 серпня 2020 рокупро накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної відповідачем начальник СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенко Д.В., ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Відповідно до п.п. 4.2 п. 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів", знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником.

Як видно із схеми технічних характеристик автомобіля марки ЛУАЗ 969М, за конструкцією, нижче решітки радіатора на передньому бампері по середині мається місце, визначене виробником автомобіля.

Як зазначив у судовому засіданні позивач, на теперішній час він прикріпив номерний знак у раніше визначеному для цього місце, а саме до решітки радіатора. Отже, позивачу достовірно було відомо встановлене місце для номерного знака, передбачене конструкцією, зазначеним виробником.

Суд вважає, що подальший обов`язок водія усунути технічні несправності транспортного засобу не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виконанням відповідачем повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за наслідками встановленої події цього правопорушення.

Обставина керування позивачем транспортним засобом ЛУАЗ 969М державний номерний знак НОМЕР_1 , якого був закріплений у не встановленому для цього місці, визнається сторонами по справі, відтак в розумінні ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.

Однак суд зазначає, що в судовому засіданні позивач не заперечував той факт, що номерний знак був розміщений в салоні автомобіля під лобовим склом, та більш того, позивач впевнений, що саме там є його місце.

Натомість, факт керування транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , якого був закріплений у не встановленому місці (в салоні автомобіля під лобовим склом),є самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності.

При цьому, наявність чи відсутність у позивача можливості бути обізнаним з технічною характеристикою щодо місця розташування номерного знаку, не має прямого впливу на склад правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що інспектором належним чином повідомлено позивача про підстави зупинення, суть допущеного порушення, а також про відповідальність передбачену ч. 6 ст. 121 КУпАП за вчинене особою правопорушення.

Відтак суд вбачає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з урахування всіх обставин справи, у повній відповідності до ст. 280 КУпАП.

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови, а саме не роз`яснення йому прав та обов`язків та не надання правової допомоги, то суд зазначає наступне.

В судовому засіданні позивач наголошував, що інспектор не вірно роз`яснив йому порядок та строки оскарження винесеної відносно нього постанови та строки сплати штрафу. Однак суд ставить його доводи під сумнів, оскільки такі пояснення позивача вказують на те, що інспектором все ж таки було позивачу роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП. Зазначені доводи позивача суд розцінює, як спосіб останнього уникнути відповідальності. Щодо отримання правової допомоги, то позивач скористався таким правом в судовому засіданні під час розгляду справи.

З цього приводу окрім іншого, суд вважає, що не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за умови доведення вини правопорушника. Понад те, позивачем не викладені обставини і не зазначені докази з приводу того в чому полягає позбавлення суб`єктом владних повноважень можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17.

Сторонами в судовому засіданні не заявлялися клопотання про виклик та допит свідків.

В судовому засіданні позивачем та його представником було заявлено про недопустимість наданих відповідачем в якості доказів фотознімків на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Посилалися на відсутність даних про такий доказ в оскаржуваній постанові, крім того зазначали про відсутність на фотознімках інформації щодо часу та дати фіксування вчинення позивачем порушення.

При цьому, в судовому засіданні позивач підтвердив, що надані відповідачем фотознімки підтверджують події та обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, винесеній відносно нього, та вказав на місце прикріплення номерного знаку, а саме в салоні автомобіля під лобовим склом.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а вказав, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За такого, суд не посилається на фотознімки, додані відповідачем до відзиву на позов на підтвердження факту порушення позивачем ПДР, оскільки такі не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова від 15 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дані фотознімки.

Суд вважає помилковим посилання представника позивача на Постанову Верховного Суду від 13.02.2020 року (справа №524/9716/16-а), як на єдину судову практику, оскільки у даній справі, що розглядається,позивачем не заперечувався факт керування транспортним засобом, державний номерний знак якого був закріплений у не встановленому місці, а в салоні автомобіля під лобовим склом, що на думку судує самостійною підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності.

Окрім іншого суд зазначає, що начальник СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в м. Миколаїв не є належними відповідачами по справі, як зазначив про таке позивач у позовній заяві та у клопотанні про заміну неналежного відповідача (а.с. 15-16), оскільки у вказаних вище нормах формулювань "від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем вчинено порушення ПДР, за яке його притягнуто до відповідальності, а отже оспорювана ним постанова серії ЕАМ № 2981586 від 15 серпня 2020 року є правомірною, тому в даному випадку відсутні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до начальника СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області Спасенка Дмитра Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Управління патрульної поліції в м. Миколаїв про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 05 жовтня 2020 року о 08 годині 10 хвилин.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова