Справа № 300/360/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" жовтня 2020 р. справа № 300/360/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати неправомірним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 04.12.2019 №269; зобов`язати призначити та виплачувати пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати подання заяви - 26.11.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, протиправно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах (із зменшенням на 8 років пенсійного віку), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з підстав ненадання архівних довідок або інших первинних документів, які б підтверджували роботу в населених пунктах зони відчуження із зазначенням періоду роботи.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного повного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає, оскільки позивачем не представлено архівні довідки та інші первинні документи, які б підтверджували роботу в населених пунктах зони відчуження із зазначенням періоду роботи. Зазначив, що у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, призначення пенсії за віком із застосуванням статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також зазначив про наявність у позивача страхового стажу 22 роки 4 місяці 9 днів, в тому числі за період з 01.01.2004 по 30.06.2010.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» за №211 від 11.03.2020, та подальшими змінами до неї, на усій території України установлено карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» за №540-IX від 30.03.2020 у Кодексі адміністративного судочинства України розділ VI «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3, яким під час дії карантину, строки, визначені статтями 162 - 164 цього Кодексу, інші процесуальні строки, в тому числі строки подання відзиву, строки розгляду адміністративної справи, продовжено на строк дії такого карантину. Однак, у відповідності до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-ІХ від 18.06.2020, який набув чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №540-IX від 30.03.2020, закінчились 06.08.2020. Протягом 20-денного строку з 17.07.2020 учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.
З 17.08.2020 по 29.09.2020 головуючий суддя у справі перебувала у щорічній відпустці.
Заяв про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Серії НОМЕР_1 від 29.04.1998 (а.с.7).
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.11.2019 про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку у відповідності до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.9).
На час звернення до відповідача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 53 роки (а.с.4).
Рішенням Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №269 від 04.12.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у відповідності до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Підставою відмови стало те, що заявником не представлено архівні довідки або інші первинні документи, які б підтверджували роботу в населених пунктах зони відчуження із зазначенням періоду роботи. У вказаному рішенні зазначено, що за наявних документів право на пенсію позивач набуде у віці 65 років (а.с.8).

Вважаючи вказане рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправним, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Згідно статті 55 зазначеного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів надаються пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до статті 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ч.3 ст.65 Закону).

Відповідно до п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року (чинного на час видачі позивачу посвідчення), посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Отже, при видачі 29.04.1998р. позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорії 2) відповідною комісією були встановлені та перевірені всі документи, необхідні для встановлення вказаного статусу та категорії.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (надалі також - Порядок).

В розділі ІІ вказаного Порядку визначено документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Так, відповідно до абзацу 9 підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено судом, позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) Серії А №330721, видане Івано-Франківською обласною державною адміністрацією 29.04.1998, в якому зазначено, що пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.7).

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював в ОРС Київської ТЕЦ-6, з 01.06.1987 зарахований поваром ІV розряду столової №2 (наказ №93 від 02.06.1987) та 15.10.1987 звільнений з роботи за ст.38 КЗпП УССР (наказ №138к від 2.10.1987) (а.с.10).

Згідно із довідкою Виробничо-комерційної фірми Товариство вирішення соціальних програм Київської ТЕЦ-6 №102 від 23.11.1992 , позивачу за роботу у населеному пункті м. Прип`ять (Чорнобильська АЕС) зони відчуження з 15.09.1987 по 30.09.1987 за місцем праці - Київська ТЕЦ виплачена заробітна плата в сумі 272,84 крб., з урахуванням коефіцієнта «три» відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (а.с.12).

Медичною книжкою підтверджується проходження позивачем у вересні 1987 року в Чорнобильській ЦРЛ медичного огляду (а.с. 13-14).

З огляду на зміст наведених документів суд вважає, що вони в повній мірі засвідчують вичерпні відомості, які необхідні пенсійному органу для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зокрема, із поданих документів слідує, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.

Таким чином, висновок відповідача в оскаржуваному рішенні про відмову в призначенні пенсії №269 від 04.12.2019 щодо ненадання ОСОБА_1 первинних документів, які б підтверджували роботу в населених пунктах зони відчуження із зазначенням періоду роботи, є безпідставним.

Враховуючи наведене, суд вважає рішення відповідача №269 від 04.12.2019 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому суд виходить з того, що відсутність у позивача всіх первинних документів не може бути підставою для відмови позивачу в його законному праві на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки основним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є видане посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС".

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №348/2357/16-а (провадження № К/9901/20270/18).

Враховуючи, що єдиною підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії є непідтвердження ним архівними довідками або іншими первинними документами роботи в населених пунктах зони відчуження із зазначенням періоду роботи, яку судом визнано безпідставною, а рішення відповідача №269 від 04.12.2019 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком - протиправним, застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, слід зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати подання заяви - 26.11.2019.

За наведених вище обставин, заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доказів понесення судових витрат у справі суду не надано, підстав для їх розподілу судом не встановлено.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262, п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №269 від 04.12.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати подання заяви - 26.11.2019.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018)

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.