Справа № 850/4/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
"28" вересня 2020 р. справа №850/4/20
Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії судді:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів: Блохіна А.А.
Сіваченко І.В.
за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.
за участю сторін по справі:
позивач: ОСОБА_1 , Зінов`єв І.Г.
відповідач: Лисов В.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу №850/4/20 за Маріупольської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Філа» про примусове відчуження об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб, -
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлової будівлі (павільйон), яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пр. Будівельників, б. 92 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Філа».
Згідно до п.п.5.1, п.п.5.2 п.5 рішення Маріупольської міської ради 29.05.2019 року №7/42-4108 доручено департаменту по роботі з активами міської ради від імені та в інтересах Маріупольської міської ради у 5 денний термін із дня прийняття цього рішення письмово повідомити власників об`єктів нерухомого майна про викуп вказаних об`єктів для суспільних потреб. Забезпечити здійснення заходів щодо визначення викупної ціни об`єктів нерухомого майна.
На наведене повідомлення відповідач листом від 04.07.2019р. №04 просив надати йому для ознайомлення робочий проект «Капітальний ремонт пр.Миру від вул.Леваневського до пр.Будівельників у Центральному районі м.Маріуполя, з благоустроєм території», де будуть вказані виключно підстави, зазначені у частині першій статті 15 Закону України від 17.11.2009 року №1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності», а також доказ того, що об`єкти нерухомості якимось чином заважають цій реконструкції та розташовані в межах цього проекту. Відповідач також просив надати вмотивоване обґрунтування ціни об`єкту нежитлової нерухомості, яка перебуває у власності організації. Відповідач у своєму листі також зазначив, що лише після отримання зазначених документів та ознайомлення з ними направить до Маріупольської міської ради листа про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу, викупної ціни, строків та інших умов викупу або відмови від такого викупу.
24.04.2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 (далі Оцінювач), яка здійснює свою діяльність на підставі сертифікату Фонду Державного майна України №769/19 від 11.10.2019 року, було складено звіт про оцінку майна, а саме: нежитлова нерухомість торгівельний павільйон, загальною площею 60,7 вк.м..
Базуючи на даних, наведених у звіті, Оцінювач прийшов до висновку, що ринкова вартість об`єкта оцінки складає 773 200,00 грн..
Причиною звернення до суду є відмова Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Філа» у надані згоди на викуп належного йому об`єкту нежитлової нерухомості, який розташований за адресою: м.Маріуполь, пр. Будівельників, б. 92.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020 року адміністративна справа передана судді-доповідачу Гаврищук Т.Г. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Блохін А.А. та Сіваченко І.В..
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у відкритому судовому засіданні на 02 липня 2020 року (а.с.34-35).
Відповідачем надано відзив від 06.07.2020р., в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своєї позиції, крім іншого, зазначає наступне. Згідно вимог частини 1 статті 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009р. №1559-VІ у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.
У разі недосягнення згоди щодо умов договору купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності) протягом шести місяців з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно для будівництва автомобільних доріг загального користування державного значення, мостів, естакад та об`єктів, необхідних для їх експлуатації, на умовах концесії.
У додаткових запереченнях від 27.08.2020р. відповідач зазначає, що згідно наданого робочого проекту «Капітальний ремонт пр.Миру від вул.Леваневського до пр.Будівельників у Центральному районі м.Маріуполя, з благоустроєм території» (далі «Робочий проект»), розробленого на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 20.10.2017 року №224, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 17.04.2019 року №114, позивачем здійснюється лише капітальний ремонт вже існуючої ділянки дороги. У пояснювальній записці «Робочого проекту» зазначено: - П.2: У відповідності з завданнями, при розробці робочого проекту враховано сформовану забудову вилиці… Існуюча вулично-дорожня мережа виконана частково з покриттям із асфальтобетонних сумішей (дорога, технічний тротуар, пішохідні доріжки), частково тротуари вимощені плиткою та плитами. У відповідності із завданнями в робочому проекті, з урахуванням існуючої забудови, передбачені велодоріжки; - П.5.1.1.: Існуюча ділянка вулично-дорожної мережі є продовженням ділянки проспекту Мира від вул.Левановського до пр.Будівельників з бульварною частиною та двома проїздами. На проектній ділянці ремонт на протязі останніх років не виконувався у зв`язку з чим і проводиться капітальний ремонт ділянки проспекту; П.5.2.3 «Розбирання існуючих споруд»: навіть не передбачається демонтаж (розбирання) існуючих капітальних будівель або споруд; П.5.1.4.: Роботи по «Капітальному ремонту пр.Миру від вул.Левановського до пр.Будівельників у Центральному районі м.Маріуполя, з благоустроєм» проводиться в межах червоних ліній та додаткового відведення земель не потребують.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено, відкладено підготовче засідання до 28 липня 2020 року. Витребувано у позивача додаткові докази по справі (а.с. 62, т.1).
Ухвалами Першого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року та від 04 липня 2020 року задоволено клопотання позивача та відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. (а.с.63, 89, т.1).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 27 серпня 2020 року. (а.с. 40, т.2).

Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28 вересня 2020 року об 11 год.00 хв. (а.с. 206, т.2)

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/42-4108 від 29.05.2019 року визначена необхідність вилучення земельних ділянок для суспільних потреб капітального ремонту пр. Миру від вул. Леваневського до пр.Будівельників у Центральному районі м.Маріуполя з благоустроєм території.

Згідно пп.3.6. п.3 зазначеного рішення, підлягає викупу об`єкт нежитлової нерухомості (нежитлова будівля) по АДРЕСА_1 (реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.06.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 123).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлової будівлі ( павільйон) , яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пр. Будівельників, б. 92, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Філа».

Згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 20.11.2011 року №6/14-1480, договору оренди земельної ділянки від 14.02.2012 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.06.2017 року №23 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Філа» знаходиться в оренді земельна ділянка площею 60,7 га павільйон, об`єкт нежитлової нерухомості по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:0047).

Відповідно до п.п.5.1, п.п.5.2 п.5 рішення Маріупольської міської ради 29.05.2019 року № 7/42-4108 доручено департаменту по роботі з активами міської ради від імені та в інтересах Маріупольської міської ради у 5 денний термін із дня прийняття цього рішення письмово повідомити власників об`єктів нерухомого майна про викуп вказаних об`єктів для суспільних потреб. Забезпечити здійснення заходів щодо визначення викупної ціни об`єктів нерухомого майна.

05.06.2019 року за вих.26.3-32066-26.1 департаментом по роботі з активами був надісланий лист на ім`я ТОВ «Виробнича фірма «ФІЛА» із запропонуванням викупити об`єкт нежитлової нерухомості (будівля, нежитлова), розташований за адресою: м.Маріуполь, пр.Будівельників, 92, за викупною ціною об`єкту нежитлової нерухомості у розмірі 50 000,00 грн..

На наведене повідомлення відповідач листом від 04.07.2019р. №04 просив надати йому для ознайомлення робочий проект «Капітальний ремонт пр.Миру від вул.Леваневського до пр.Будівельників у Центральному районі м.Маріуполя, з благоустроєм території», де будуть вказані виключно підстави, зазначені у частині першій статті 15 Закону України від 17.11.2009 року №1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності», а також доказ того, що об`єкти нерухомості якимось чином заважають цій реконструкції та розташовані в межах цього проекту. Відповідач також просив надати вмотивоване обґрунтування ціни об`єкту нежитлової нерухомості, яка перебуває у власності організації. Відповідач у своєму листі також зазначив, що лише після отримання зазначених документів та ознайомлення з ними направить до Маріупольської міської ради листа про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу, викупної ціни, строків та інших умов викупу або відмови від такого викупу.

На вищенаведений лист департаментом по роботі з активами міської ради від 01.08.2019 року №26.6.5-18771-26.1 було повідомлено про те, що остаточна викупна ціна буде визначена після проведення експертного оцінювання.

24.04.2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 (далі Оцінювач), яка здійснює свою діяльність на підставі сертифікату Фонду Державного майна України №769/19 від 11.10.2019 року, було складено звіт про оцінку майна, а саме: нежитлова нерухомість торгівельний павільйон, загальною площею 60,7 вк.м.. Базуючи на даних, наведених у звіті, Оцінювач прийшов до висновку, що ринкова вартість об`єкта оцінки складає 773 200,00 грн..

Після звернення до суду з позовом позивачем надано рішення Маріупольської міської ради від 27.05.2020р. № 7/52-5312 «Про затвердження розміру викупної ціни торгівельних об`єктів» згідно п.17, п.18 якого затверджено викупну ціну об`єкту нежитлової будівлі торгівельного павільйону загальною площею 60.7 кв.м по АДРЕСА_1 у розмірі 773 200 грн.. Дозволено Департаменту по роботі з активами міської ради здійснити викуп цього об`єкту за ціною 773 200 грн..

Також надано копію листа від 20.08.2020р. №26.6.6.-46836-26.7.1, яким запропоновано відповідачу викупити спірний об`єкт за ціною 773 200 грн..

Доказів направлення цього листа відповідачу позивачем не надано .

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших

об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності врегульовані Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009р. №1559-VІ (далі - Закон №1559-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1559-VI примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.

На підставі частини 3 статті 4 цього Закону примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно частини четвертої статті 4 Закону №1559-VI викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються.

За приписами статті 7 Закону № 1559-VI, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб як будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Статтею 5 Закону № 1559-VI передбачений порядок визначення викупної ціни, згідно якого викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв`язку з достроковим припиненням його зобов`язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 1559-VI вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Згідно із частиною третьою статті 5 Закону № 1559-VI звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом.

За приписами частини п`ятої статті 5 Закону № 1559-VI у разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 1559-VI орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення.

Статтею 11 Закону N 1559-VI встановлено, що власник (власники) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, протягом одного місяця з дня отримання інформації (письмового повідомлення) згідно із статтею 10 цього Закону письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.

У разі якщо на час прийняття рішення про викуп земельна ділянка, інші об`єкти нерухомого майна, що на ній розміщені, передані в оренду та/або заставу чи власник земельної ділянки, що підлягає викупу, не є власником інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, до участі в переговорах залучаються власники цих об`єктів, орендарі та/або заставодержателі.

У разі надання власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, згоди на проведення переговорів щодо умов їх викупу представники органу, який прийняв рішення про їх викуп, після отримання власником (власниками) цих об`єктів інформації (письмового повідомлення) проводять переговори з власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо викупної ціни, строків та інших умов викупу.

Статтею 15 Закону № 1559-VI встановлено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.

З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що у разі наявного факту відмови власника об`єкта права приватної власності від укладення договору купівлі-продажу або іншого правочину щодо відчуження такого об`єкта орган, що приймав рішення про його викуп, приймає рішення про примусове відчуження об`єкта права приватної власності.

Таке рішення, одночасно, є передумовою звернення органу, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження земельної ділянки.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішення ради про викуп об`єкта нежитлової нерухомості по пр.Будівельників, 92, м.Маріуполь, загальною площею 60,7 кв.м. прийнято 29.05.2019 року. 05.06.2019 року за вих.№26.3-32066-26.1 департаментом по роботі з активами був надісланий лист на ім`я ТОВ «Виробнича фірма «ФІЛА» із запропонуванням викупити об`єкт нежитлової нерухомості (будівля, нежитлова), розташований за адресою: м.Маріуполь, пр.Будівельників, 92 за викупною ціною об`єкту нежитлової нерухомості у розмірі 50 000,00 грн.

При цьому, звіт про оцінку нерухомого майна був складений 24.04.2020 року, згідно якого ринкова вартість об`єкта складає: 773 200,00 грн..

Рішення Маріупольської міської ради № 7/52-5312, яким затверджено розмір викупної ціни об`єкту нежитлової будівлі торгівельного павільйону загальною площею 60.7 кв.м по АДРЕСА_1 у розмірі 773 200 грн. та дозволено Департаменту по роботі з активами міської ради здійснити викуп цього об`єкту за ціною 773 200 грн., прийнято 27.05.2020р.. Лист №26.6.6.-46836-26.7.1, яким запропоновано відповідачу викупити спірний об`єкт за ціною 773 200 грн. був складений 20.08.2020р..

Тобто, рішення про затвердження розміру викупної ціни спірного об`єкту нежитлової будівлі та надання дозволу здійснити викуп цього об`єкту за ціною 773 200 грн., прийнято вже після звернення позивача до суду з позовом про примусове відчуження майна у комунальну власність Маріупольської міської ради.

Окрім того, позивачем не надано доказів щодо проведення переговорів з відповідачем щодо викупу спірного об`єкту нежитлової будівлі за ціною 773 200 грн..

Викладене свідчить про недотримання позивачем вимог статті 10 Закону № 1559-VI.

Відповідно до частин другої, третьої статті 16 Закону № 1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Як зазначено вище, Закон № 1559-VI визначає суспільну необхідність як обумовлену загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключну необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому Законом порядку.

З огляду на викладене, примусове відчуження земельної ділянки інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені відбувається лише для загальнодержавних потреб чи потреб територіальної громади, що у свою чергу дає можливість власнику земельної ділянки бути захищеним від неправомірного посягання.

Наявність суспільної необхідності для примусового викупу спірного об`єкту нерухомого майна позивач обґрунтовує метою поліпшення умов безпеки руху, реалізації та забезпечення своєчасного та ефективного виконання Програми соціально-економічного розвитку, з урахуванням Робочого проекту. Маріупольською міською радою було прийнято рішення від 29.05.2019р. № 7/42-4108 «Про використання земельної ділянки для капітального ремонту просп. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території».

Представники позивача в судовому засіданні не заперечували, що на теперішній час роботи по реконструкції автомобільної дороги виконані в об`ємі, який можливо здійснити без викупу об`єкту нерухомості, зокрема, заасфальтована проїзна частина, укладений бордюрний камінь, плиткою вимощений тротуар. При цьому проїзна частина автомобільної дороги, що межує з земельною ділянкою на якій розмішений спірний об`єкт нерухомого майна, не змістилась. Будь-яких споруд чи інших елементів, які б були необхідні для експлуатації дороги на місті, де розташований об`єкт нерухомості відповідача, згідно Робочого проекту не планувалось та не планується.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи власності на майно шляхом його витребування на користь держави (територіальної громади).

Перший протокол Конвенції ратифікований Законом України від 17.07.97 № 475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, "Про міжнародні договори України" застосовується національними судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) ЄСПЛ, яка згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям.

Позивачем жодним чином не доведено, що капітальний ремонт автомобільної дороги та об`єктів, необхідних для її експлуатації для суспільних потреб по просп. Миру від вул.Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя не можливий без примусового відчуження об`єкту нежитлової нерухомості відповідача, який розташований за адресою: пр. Будівельників,92 м. Маріуполь.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявність суспільної необхідності відчуження нерухомого майна, а також те, що непорушне право приватної власності відповідача в цьому випадку має зазнавати обмеження. Задоволення заявленого позову за фактичних обставин справи призведе до втручання в мирне володіння майном відповідача не відповідно до умов, передбачених законом, тобто, спричинить свавільне позбавлення його права на майно.

З огляду на вищезазначене, положення абз. 2 ч. 5 ст. 3 Закону N 1559-VI, позовні вимоги Маріупольської міської ради про примусове відчуження у комунальну власність Маріупольської міської ради, з мотивів суспільної необхідності - для проведення капітального ремонту автомобільної дороги та об`єктів, необхідних для її експлуатації для суспільних потреб по просп. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, об`єкт нежитлової нерухомості, який розташований за адресою: пр. Будівельників,92 м.Маріуполь та належить відповідачу, є втручанням держави у право на мирне володіння майном без дотримання засад пропорційності, як того вимагає ст. 1 Першого протоколу Конвенції та прецедентна практика ЄСПЛ і є недопустимим.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити належний їй об`єкт нежитлової нерухомості, який розташований за адресою: пр. Будівельників,92 ,м. Маріуполь протягом 5 днів з дня набрання постановою суду законної сили є похідними та також не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 229, 241-246, 250, 255, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Маріупольської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Філа» про примусове відчуження об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 02 жовтня 2020 року.

Судом апеляційної інстанції у справах про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності є Верховний Суд, до якого може бути подана апеляційна скарга.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

А.А. Блохін

І.В. Сіваченко