Справа № 380/3686/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3686/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Кушик Й-Д.М.,

за участю:

представника позивача Хоми М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЛОГ ТД» до Державної податкової служби України про визнання протиправною і скасування індивідуальної податкової консультації, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЛОГ ТД» (місцезнаходження: 79066, м.Львів, вул.Зелена, буд.290-А, ) звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м.Київ, пл.Львівська, 8, ), в якому просить: визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію видану ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» Державною податковою службою України вих.№1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК від 07.04.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на такі обставини. Протягом липня- грудня 2017 року позивач поставив ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» товар на загальну суму 22 546 238,00 грн. Кінцевий строк проведення оплати останньої партії товару був 30.12.2017. У свою чергу, ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» здійснило оплату товару тільки на суму 16 605119,00 грн. Таким чином у ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 5 941119,20 грн. У зв`язку з цим позивач звертався до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/402/19 позов ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» задоволено повністю та стягнено з ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» на користь ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» 5 941119,20 грн. основного боргу та 89116,79 грн. витрат зі сплати судового збору. Рішення набрало законної сили 14.08.2019. Після цього позивач звернувся із заявою до приватного виконавця про примусове виконання наказу №904/402/19, виданого 04.09.2019 Господарським судом Дніпропетровської області. 23.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області винесено постанову про відкриття виконавчого ВП №60402421 за вказаною заявою. Позивач зазначає, що 25.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області винесено постанову ВП №60402421 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У зв`язку з поверненням вказаного виконавчого документа без виконання ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» 16.03.2020 скеровано до Державної податкової служби України звернення №01-16/03-2020 про надання індивідуальної податкової консультації на підставі ст.52 ПК України. За результатами розгляду цього звернення, відповідач надав податкову консультацію від 07.04.2020 за вих.№1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК.

Проте позивач вважає, що видана відповідачем індивідуальна податкова консультація є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки положення такої суперечать нормам податкового законодавства, неведене у ній трактування положень Податкового кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» є суперечливим та незрозумілим для застосування. З врахуванням наведеного позивач вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваної індивідуальної податкової консультації від 07.04.2020 за вих.№1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК.

Ухвалою від 21.05.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 21.07.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що Державною податковою службою України за результатами розгляду звернення ТзОВ «Пролог ТД» надано індивідуальну податкову консультацію від 07.04.2020 .№1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК.

Зазначає, що у податковій консультації зазначено: «у разі, якщо постановою про повернення виконавчого документа встановлено термін повторного пред`явлення для виконання виконавчого документу, тобто виконавче провадження по справі не закрито, дії щодо примусового стягнення майна боржника тривають то відсутні підстави для визнання такого боргу безнадійним згідно пп.«є» пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Кодексу». Відповідач вважає, що для визнання заборгованості безнадійною необхідна постанова про повернення виконавчого документа, яка має зазначати, що розшук майна був безрезультатним, інше майно у боржника відсутнє та не повинна визначати строк повторного пред`явлення для виконання виконавчого документа. Відповідач звертає увагу, що в даному випадку у постанові про повернення виконавчого документа чітко зазначено строк, протягом якого виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання. З врахуванням наведеного, відповідач вважає, що податкова консультація Державної податкової служби України від 07.04.2020 .№1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК відповідає вимогам чинного законодавства, оформлена з урахуванням вимог п.2 ст.52 Податкового кодексу України, а тому відсутні підстави для її скасування. Просить у задоволені позову відмовити повністю.

Ухвалою від 27.08.2020 суд задовольнив клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач - ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» зареєстроване як юридична особа . Місцезнаходження: 79066, м.Львів, вул.Зелена, буд.290-А.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 у справі №904/402/19 задоволено позов ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» та стягнено з ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» на користь ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» 5 941119,20 грн. основного боргу та 89116,79 грн. витрат зі сплати судового збору. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення набрало законної сили 14.08.2019.

На підставі заяви позивача та наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/402/19 від 19.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. 23.10.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого ВП №60402421 про стягнення з ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» на користь ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» 5 941 119,20 грн. основного боргу та 89116,79 грн. витрат зі сплати судового збору, а всього 6030235,99 грн.

25.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову ВП №60402421 про повернення без виконання виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Крім цього, у п.2 вказаної постанови зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 25.02.2023.

У зв`язку з цим, 16.03.2020 ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» звернулось до Державної податкової служби України із листом вих.№01-16/03-2020 про отримання індивідуальної податкової консультації щодо того, чи виникає у ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» право для визнання боргу ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» у розмірі 5941119,20 грн. безнадійним згідно з пп. «є» 14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та зменшення фінансового результату до оподаткування на його суму відповідно до пп.139.2.2 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України.

Підставою звернення була необхідність практичного застосування положень Податкового кодексу України щодо порядку та критеріїв визнання безнадійною заборгованості, яка є простроченою та не погашена внаслідок недостатності майна у боржника, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного її погашення.

Державною податковою службою України надано ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» податкову консультацію №1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК від 07.04.2020, в якій зроблено наступний висновок: «у разі, якщо постановою про повернення виконавчого документа встановлено термін повторного пред`явлення для виконання виконавчого документу, тобто виконавче провадження по справі не закрито, дії щодо примусового стягнення майна боржника тривають то відсутні підстави для визнання такого боргу безнадійним згідно з пп.«є» пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та зменшення фінансового результату до оподаткування на його суму відповідно до п.п.139.2.2 п.139.2 ст.139 Кодексу».

Позивач, не погоджуючись із такою податковою консультацією, звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі- ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 Податкового кодексу України).

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства (пункт 52.3 статті 52 ПК України).

Відповідно до пункту 53.1 статті 53 ПК України не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.

Положення абзацу першого цього пункту застосовуються до індивідуальної податкової консультації, за умови що вона зареєстрована в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з пунктом 53.3 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Таким чином, податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

При цьому платнику податків надано право оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, й визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Обов`язковими ж складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 826/2032/16 (адміністративне провадження № К/9901/1883/17), від 22.10.2019 у справі № 520/10111/18 (адміністративне провадження № К/9901/18593/19), від 28.01.2020 у справі №804/8131/16 (адміністративне провадження № К/9901/41463/18), від 18.05.2020 у справі № 810/2842/16 (адміністративне провадження № К/9901/39387/18).

Судом встановлено, що підставою для звернення позивача до Державної податкової служби України із зверненням вих.№01-16/03-2020 про отримання індивідуальної податкової консультації слугувала необхідність практичного застосування пункту «є» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 та підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 ПК України. При цьому, позивачем у зверненні наведено конкретні обставини виникнення боргу та вжиті приватним виконавцем заходи щодо стягнення простроченої заборгованості ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» перед позивачем у розмірі 5941119,20 грн., а також повідомлено про результати таких дій.

На підставі викладених фактичних обставин позивачем сформульовано питання: «Чи виникає у ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» право для визнання боргу ТзОВ «КАПІТАЛ НАФТА» безнадійним згідно з пунктом «є» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України та зменшення фінансового результату до оподаткування на його суму відповідно до підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 ПК України?».

В податковій консультації №1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК від 07.04.2020 Державною податковою службою України вказано таке: «Відповідно до п.п. «є» 14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України безнадійна заборгованість - прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості…

У разі відсутності майна у боржника фізичної або юридичної особи для повного погашення заборгованості, визнання такої заборгованості безнадійною згідно з п.п. «є» 14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України можливе лише за умови, що здійсненні виконавцем відповідно до Закону №1404 заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а інше майно у боржника відсутнє, що підтверджується постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа у порядку і на умовах, визначених Законом №1404. Отже, фінансовий результат до оподаткування зменшується відповідно до п.п.139.2.2 п.139.2 ст.139 Кодексу на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів), як відповідає ознакам, визначеним п.п. 14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України, за наявності підтверджуючих документів…

У разі, якщо постановою про повернення виконавчого документа встановлено термін повторного пред`явлення для виконання виконавчого документу, тобто виконавче провадження по справі не закрито, дії щодо примусового стягнення майна боржника тривають то відсутні підстави для визнання такого боргу безнадійним згідно пп.«є» пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Кодексу та зменшення фінансового результату до оподаткування на його суму відповідно до п.п.139.2.2 п.139.2 ст.139 Кодексу».

Надаючи оцінку таким висновкам податкової консультації суд враховує, що Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII не містить такого поняття як «закриття виконавчого провадження».

В статтях 39 та 40 вказаного Закону наведено загальні підстави та порядок прийняття державним або приватним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження, а також наслідки таких рішень.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. В пункті 2 частини 1 цієї статті вказано, що виконавчий документ повертається стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» гарантується стягувачу право повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, у разі повернення йому виконавчого документа у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати такий. Водночас, повернення виконавчого документа стягувачу та можливість повторного пред`явлення його до виконання не свідчить про те, що «дії щодо примусового стягнення майна боржника тривають» і «виконавче провадження не закрито», як про це вказує відповідач у податковій консультації.

Таким чином, відповідач в оскаржуваній податковій консультації довільно трактує положення Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав та порядку повернення виконавчого документа стягувачу, змінюючи при цьому їх зміст. При цьому, відповідач використовує термін «закриття виконавчого провадження», який не передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Вказане дає суду підстави вважати, що таке трактування відповідачем положень Закону України «Про виконавче провадження» призвело до невірного розуміння змісту пункту «є» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України та підстав для відображення в обліку позивача безнадійної заборгованості відповідно до підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 ПК України.

Таким чином, проаналізувавши зміст податкової консультації Державної податкової служби №1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК від 07.04.2020, суд зазначає, що всупереч вимог пункту 52.3 статті 52 ПК України вказана податкова консультація не містить нормативно обґрунтованого висновку з питань практичного використання пункту «є» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 та підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 ПК України, а також вірного застосування положень Закону України «Про виконавче провадження». Протилежного відповідачем не доведено.

Суд зазначає, що індивідуальна податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. Тобто, індивідуальна податкова консультація не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення зазначеного в тексті консультації. Рекомендація стосовно конкретної ситуації, що виникла у платника податків має чітко зазначатись в тексті індивідуальної податкової консультації та не створювати додаткові обов`язки для позивача як платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 826/27228/15.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконав свій обов`язок щодо надання податкової консультації, що передбачений статтею 52 ПК України, відтак податкова консультація Державної податкової служби України №1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК від 07.04.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн., сплаченого згідно з платіжним дорученням № 502 від 07.05.2020.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію видану ТзОВ «ПРОЛОГ ТД» Державною податковою службою України вих.№1434/6/99-00-07-02-02-06/ІПК від 07.04.2020.

Стягнути з Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м.Київ, пл.Львівська, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЛОГ ТД» (місцезнаходження: 79066, м.Львів, вул.Зелена, буд.290-А, ) судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 02.10.2020

Суддя Р.І. Кузан