Справа № 820/1313/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

01 жовтня 2020 р. Справа № 820/1313/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Амельченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 820/1313/18 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про стягнення середнього заробітку, компенсації та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просив суд: скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/1313/18; ухвалити нове рішення у справі № 820/1313/18, яким задовольнити позовні вимоги, а саме: стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на його користь в якості середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільнені 128071,17 грн, а також в якості компенсації за перебування у відрядженні у вихідні дні у грошовій формі у подвійному розмірі у сумі 3109,28 грн, що складає загальну суму 131180,45 грн; стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на користь в якості відшкодування моральної шкоди 1000000,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що нововиявленими обставинами є перерахування 21.07.2020 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на його користь частини заробітної плати на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 по справі № 520/11618/19. На думку ОСОБА_1 , вказане підтверджує визнання відповідачем наявності порушення строків виплати заробітної плати, передбачених ст. 47 та ст. 116 КЗпП, а відтак, підтвердило позовні вимоги про стягнення середнього заробітку на підставі ст. 117 КЗпП.

У судовому засіданні заявник заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав, просив розглянути його позовні вимоги по суті, задовольнити та скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/1313/18.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами заперечував з тих підстав, що заявник не навів належних та допустимих доказів наявності новововиявлених обставин, які є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

23.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив суд: стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на його користь в якості середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільнені 128070,87 грн, а також в якості компенсації за перебування у відрядженні у вихідні дні у грошовій формі у подвійному розмірі у сумі 3109,28 грн, що складає загальну суму 131180,15 грн; стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на його користь в якості відшкодування моральної шкоди 1000000,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі № 820/1313/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення середнього заробітку, компенсації та моральної шкоди - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 залишено без змін.

Вирішуючи заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.245 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та відповідно до ст. 361 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду заяви за нововиявленими обставинами в суді), судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Судовим розглядом встановлено, що заявник вважає нововиявленими обставинами перерахування 21.07.2020 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на його користь частини заробітної плати на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 по справі № 520/11618/19.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що 01.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 18.12.2019 просив суд зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях здійснити перерахунок та виплату заробітної плати у вигляді своєчасно не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки з квітня 2006 року по грудень 2015 року та тривалі службові відрядження за межі Харківської області за цей період, а також своєчасно не донарахованої та не виплаченої матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку за вказаний період та за 55 днів невикористаної відпустки за попередні періоди по 08 вересня 2016 року, з урахуванням не донарахованих коштів середньої заробітної плати за 55 днів невикористаної відпустки внаслідок порушення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, та несвоєчасно виплаченої заробітної плати 31.05.2019 року у сумі 26075,16 грн і несвоєчасно виплаченої заробітної плати 10.10.2019 року у сумі 28271,11 грн.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 по справі № 520/11618/19, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати у вигляді своєчасно не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки, службові відрядження, матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку з квітня 2006 року по грудень 2015 року та за 55 днів невикористаної відпустки за попередні періоди по 08 вересня 2016 року, з урахуванням висновків суду.

Листом № 20-02-ПІ-80 від 21.07.2020 відповідач повідомив заявника, що на виконання зазначеного судового рішення здійснено відповідний перерахунок та після утримання податків та зборів, проведено перерахування на картковий рахунок в сумі 3602,22 грн. На підтвердження вказаного, долучено розрахунковий листок за червень 2020 року та платіжне доручення № 428 від 21.07.2020.

Поряд з цим, суд зазначає наступне.

Предмет спору даної справи стосувався стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на його користь в якості середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільнені 128070,87 грн, а також в якості компенсації за перебування у відрядженні у вихідні дні у грошовій формі у подвійному розмірі у сумі 3109,28 грн, що складає загальну суму 131180,15 грн; стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на його користь в якості відшкодування моральної шкоди 1000000,00 грн. А предмет розгляду справи № 520/10125/19 - стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати за період з квітня 2016 року по листопад 2016 року включно. Тобто, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/1313/18 вирішувалось питання стосовно того, чи має право ОСОБА_1 на виплату середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільнені та компенсації за перебування у відрядженні, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 по справі № 520/11618/19 стосувалось вирішення спору в частині здійснення перерахунку та виплати заробітної плати у вигляді своєчасно не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки з квітня 2006 року по грудень 2015 року та тривалі службові відрядження за межі Харківської області за цей період, а також своєчасно не донарахованої та не виплаченої матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку та несвоєчасно виплаченої заробітної плати 31.05.2019 року та несвоєчасно виплаченої заробітної плати 10.10.2019.

Таким чином, вказані спірні правовідносини, оцінка яким надана в даних судових рішеннях є різними та не є тотожними.

Також, суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", № 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, а тому, підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/1313/18 відсутні.

Окремо суд зауважує, що обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично зводиться до незгоди з правовими висновками суду, викладеними в рішенні від 21.06.2018 по справі № 820/1313/18, з якими в подальшому погодилися суд апеляційної та касаційної інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Отже, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 820/1313/18 є необґрунтованою, а отже, є такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 361 - 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 820/1313/18 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (місцезнаходження: майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код: 43023403) про стягнення середнього заробітку, компенсації та моральної шкоди - відмовити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/1313/18 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя А.С. Мороко