Справа № 260/1810/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 260/1810/19

адміністративне провадження № К/9901/24865/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В.., Шишова О. О.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі № 260/1810/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (правонаступником, якого є Головне управління ДПС у м. Києві), у якому просив визнати протиправною (незаконною) та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф-53070-17-У від 15 травня 2019 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) № Ф-53070-17-У від 15 травня 2019 року.

30 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі № 260/1810/19, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження) крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 травня 2019 року № Ф-53070-17У, відповідно до якої станом на 20 червня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску становить 21030,90 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є справою незначної складності.

Доводів про наявність виключних обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржник у касаційній скарзі не зазначає, судовою колегією такі обставини також не встановлені.

Та обставина, що дана справа розглянута судом у порядку загального позовного провадження не змінює її характер як справи незначної складності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі № 260/1810/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.М. Яковенко

Судді І.В. Дашутін

О.О. Шишов