Справа № 277/504/20
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/504/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Заполовського В. В.

при секретарі Лук`янчук Т. В.

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області Шевчука Вячеслава Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову серії ДП18 № 841881 від 02.06.2020 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

В позові зазначено, що 02.06.2020 року він керував автомобілем у м. Житомирі по вул. Покровській, 94 де був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він порушив п. 8.7.3 ПДР. З даним правопорушенням він погодився та відносно нього відповідачем була винесена постанова серія ЕАМ № 2622363 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 02.06.2020 року о 12 годині 05 хвилин він керуючи автомобілем R4, д/н НОМЕР_1 , в м. Житомир по вул. Щорса, 94, проїхав на забороняючий сигнал світлофору, не дочекавшись ввімкнення додаткової секції світлофору.

19.06.2020 року поштою він отримав копію постанови серії ДП18 № 841881 від 02.06.2020 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він 02.06.2020 року о 12 годині 01 хвилина керуючи автомобілем Равон 4, д/н НОМЕР_1 , в м. Житомирі по вул. Покровській, 94, не ввімкнув світловий покажчик повороту при початку руху, чим порушив п.п. 9.2 а), б) ПДР.

З вказаною постановою позивач не згідний, оскільки після зупинки йому було повідомлено лише про порушення п. 8.7.3 ПДР, з чим він погодився та на місці зупинки відносно його було винесено постанову.

Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови були грубо порушені його права, передбаченні ст. 268 КУпАП, а саме особа, яка притягається до адміністритивної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Крім того позивач зазначив, що якби ним було вчинено два порушення ПДР, за які передбачена адміністративна відповідальність, то відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин позивач вважає, що постанова винесена незаконно і підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Поліцейський роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області Войналович О. О. надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови. В клопотанні зазначено, що позивач отримувати постанову 02.06.2020 року відмовився, тому 04.06.2020 оскаржувана постанова була направлена йому за місцем вказаним в п. 4 постанови, що повністю відповідає адресі реєстрації вказаної в адміністративному позову.

Так, згідно списку згрупованих поштових відправлень № 172 від 04.06.2020 року оскаржувана постанова була направлена позивачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта», вказаному листу було присвоєно реєстраційний номер № 787. Відповідно до трекінгу відправлення вказаний лист 09.06.2020 був вручений особисто позивачу.

Тобто, на думку відповідача, позивач був належним чином повідомлений про те, що відносно нього було винесено постанову та її копію він отримав 09.06.2020 року.

Також відповідачем до клопотання про залишення позову без розгляду було додано диск з відеозаписом події, при дослідженні якого встановлено, що вказаний відеозапис не містить доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого позивач відмовився отримувати оскаржувану постанову, вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме не ввімкненні світлового покажчику повороту при початку руху.

В судове засідання, в якості свідка викликалась працівниця «Укрпошти» ОСОБА_2 , яка обслуговує територію на якій проживає позивач, однак остання в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що дату вручення поштового відправлення № 787 ОСОБА_1 вона не пам`ятає.

Таким чином суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 09.06.2020 року, оскільки воно не підтверджене іншими належними та допустимими доказами ніж трекінг відправлення. Зокрема, в матеріалах справи відсутня розписка позивача із зазначенням дати отримання поштового відправлення, що свідчить про те, що копію постанови особисто ОСОБА_1 ніхто не вручав, а отже встановити, що позивач отримав вказану копію постанови саме 09.06.2020 року неможливо.

Крім того ураховуючи положення Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року, питання про поновлення строку не потребує вирішення, оскільки строк на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не пропущений.

У зв`язку з цим суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копією постанови серії ДП18 № 841881 від 02.06.2020 року стверджується, що позивач ОСОБА_1 02.06.2020 року о 12 годині 01 хвилина керуючи автомобілем Равон 4, д/н НОМЕР_1 , в м. Житомирі по вул. Покровській, 94, не ввімкнув світловий покажчик повороту при початку руху, чим порушив п. п. 9.2 а), б) ПДР., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому щодо нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Згідно матеріалів справи, відповідачем не було складено за даним фактом протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк(п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п. п. 9.2 а), б) ПДР, а саме, що він керуючи транспортним засобом перед початком руху не ввімкнув світловий покажчик, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського. Посилань на будь-які інші докази оскаржувана постанова містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надав, надіслав лише клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне позов задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 76, 77, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 841881 від 02.06.2020 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01.10.2020 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. В. Заполовський