Справа № 160/8090/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року Справа № 160/8090/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Царікової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену в листі за № 2583/03.05.17 від 13 березня 2020 року у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пільгової пенсії за Списком №1, у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці незаконною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до стажу роботи за Списком №1 період роботи по професії транспортувальника дільниці доведення (на правах цеху) збагачувального виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» з 17 серпня 2012 року по 01 жовтня 2014 року та призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 03 березня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відділу з питань призначення пенсії Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1. Листом від 13.03.2020 №2583/03.05.17 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у задоволенні означеної заяви відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачеві не в повному обсязі зараховано трудовий стаж роботи в шкідливих умовах за Списком № 1, що і стало підставою для звернення до суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8090/20. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 березня 2020 року звернулася до відділу з питань призначення пенсії Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.
Листом відділу з питань призначення пенсії Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.03.2020 №2583/03.05.17 повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії, оскільки пільговий стаж позивача становить 6 років 10 місяців 26 днів, а право на призначення пільгової пенсії виникає у разі наявності не менше ніж 7 років 6 місяців пільгового стажу.
Позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу, вважає таку відмову протиправною, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, до досягнення 50 років право на пенсію мають жінк 1975 року народження і старші після досягнення ними віку: жінки з датою народження з 01.04.1972 по 30.09.1972 мають право на пенсію по досягненню 47 років 6 місяців.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме: копією трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 17.08.2012 по 01.10.2014 працювала транспортувальником по трудовому договору у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський титан».
Також, згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також, після 21.08.1992 документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Як вже зазначено судом, згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 з 17.08.2012 по 01.10.2014 працювала транспортувальником по трудовому договору у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський титан».
Записи в трудовій книжці не оспорені та в судовому порядку недійсними не визнані.
Разом з тим, матеріали справи містять довідку від 16.12.2019 №188-16/6 про підтвердження пільгового трудового стажу, з тексту якої встановлено, що дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: наказ від 20.09.2007 №336, від 10.04.2013 №2013, погоджено з Головним Госекспертом області з умов праці №003/07-1-282 від 22.11.2007, №1437/0/192-13 від 11.04.2013.
Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (в ред. від 01.08.1992) (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 6 Порядку №442 встановлено, що атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Згідно з п. 10 Порядку №442 результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Пунктом 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
В обґрунтування своєї позиції щодо відсутності права позивача на включення періоду роботи з 20.09.2012 по 09.04.2013 до його пільгового стажу, який надавав би право на призначення пенсії за Списком № 1, відповідач посилається на відсутність факту проведення у цей період атестації робочих місць на підприємстві позивача.
Суд відхиляє означені доводи відповідача, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 № 205 затверджено Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, в якому зазначено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку. При цьому має бути затверджений наказом по підприємству за узгодженням з місцевою державною експертизою умов праці, головним державним санітарним лікарем, відповідно, Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, водного, залізничного, повітряного транспорту, об`єктів, що мають особливий режим роботи, та з виборним органом профспілкової організації і уповноваженим трудового колективу підприємства з питань охорони праці план-графік проведення атестації цих робочих місць у повному обсязі при поліпшенні фінансово-економічного стану підприємства, але не пізніше як через рік, за рахунок фонду охорони праці або інших коштів підприємства.
Враховуючи те, що атестація робочих місць у спірний період (з 20.09.2012 по 09.04.2013) не була проведена не з вини позивача та беручи до уваги той факт, що фактично вона проведена у 2007 та 2013 роках, суд дійшов висновку, що наведене є підставою для віднесення вказаного періоду роботи позивача (з 20.09.2012 по 09.04.2013) до пільгового стажу за Списком №1.
Таким чином, спірний період роботи позивача з 20.09.2012 по 09.04.2013 транспортувальником з повним робочим днем підтверджено атестацією робочих місць та записами, наявними в трудовій книжці та довідкою від 16.12.2019 №188-16/6 про підтвердження пільгового трудового стажу.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість підстав для неврахування відповідачем спірного періоду роботи ОСОБА_1 з 20.09.2012 по 09.04.2013 до пільгового стажу за Списком № 1 згідно трудової книжки Серії НОМЕР_2 , а тому відмова пенсійного органу в призначенні пенсії є протиправною.
Окремо слід зауважити, що з матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не включено до стажу роботи за Списком № 1 лише періоду роботи з 20 вересня 2012 року по 09 квітня 2013 року, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача включити до стажу роботи за Списком №1 період роботи по професії транспортувальника дільниці доведення (на правах цеху) збагачувального виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» з 17 серпня 2012 року по 01 жовтня 2014 року підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до стажу роботи за Списком №1 період роботи по професії транспортувальника дільниці доведення (на правах цеху) збагачувального виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» з 20 вересня 2012 року по 09 квітня 2013 року.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 1, суд зазначає таке.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Частиною 2 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись ст. ст. 2, 5, 132, 134,139, 241, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену в листі за № 2583/03.05.17 від 13 березня 2020 року у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пільгової пенсії за Списком №1, у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до стажу роботи за Списком №1 період роботи по професії транспортувальника дільниці доведення (на правах цеху) збагачувального виробництва філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» з 20 вересня 2012 року по 09 квітня 2013 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн 53 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 21 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова