Справа № 320/5842/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року № 320/5842/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-1035 від 17.03.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства, оскільки податковим органом зроблено неправильний розрахунок розміру податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за базовий період 2019 рік. Стверджує, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком. Зокрема, позивач звертав увагу на те, що відповідачем застосовані більші ставки податку, ніж встановлені рішенням Фастівської міської ради Київської області. Так відповідачем застосовано ставку податку на нерухоме майно в розмірі 0,5% від мінімальної заробітної плати замість 1,5 % від мінімальної заробітної плати у зв`язку з чим оскаржуване повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та винесене з урахуванням норм чинного законодавства. Зазначив, що при розрахунку податкових зобов`язань зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, посадовими особами контролюючого органу були застосовані ставки податку, встановлені рішенням Фастівської міської ради Київської області залежно від типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 м2 бази оподаткування.

Позивач у судовому засіданні, призначеному на 23.09.2020, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець від 19.04.2000, дата запису 10.11.2004, номер запису: 0000428. Здійснює господарську діяльність за наступними видами згідно з КВЕД ДК 009:2010: інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (47.19), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20), роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах (47.51), роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах (47.59), роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах (47.65), роздрібної торгівлі килимами, килимовими виробами, покриття для стін і підлоги в спец, магазинах (47.53).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві власності, належить нерухоме майно (комплекс) загальною площею 217,8 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 10.06.2008 №2014 та зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01.07.2008 №1405075.

Згідно пункту 1.1 зазначеного договору купівлі-продажу від 10.06.2008 до складу придбаного комплексу будівель належить 13/50 частин комплексу будівель загальною площею 217,8 кв.м., що складається з адміністративної будівлі Г: III- 10,6 м.кв., 1-1-6,2 м.кв., 2-1-3,0 м.кв., 2-2-66,6 м.кв., 2-3-10,7 м.кв., 3-1-4,0 м.кв., 3-2-7,9 м.кв., 4-1-17,6 м.кв., 4-2-21,2 м.кв., 4-3-14,0 м.кв., 4-4-22,1 м.кв., 4-5-9,4 м.кв., 8-1-2,1 м.кв., IV-9,8 м.кв., 1/2 сход. площадки 1-6,3 м.кв., сход. площадки II-6,3 м.кв.

Відповідно до довідки виданої Фастівським бюро технічної інвентаризації від 25.06.2020 №611 та Технічного паспорту, затвердженого за №1655, та експлікації, що входить до складу технічної документації загальна площа комплексу збільшилась за рахунок допущеної помилки реєстратором БТІ, а саме при видачі Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 09.06.2008, номер витягу 19116109 видане на ПП «Магнум» на приміщення V площею 18,7 кв.м.

Таким чином, загальна площа 13/50 частини майнового комплексу відповідно теж була вказана невірно, тобто без урахування приміщень згідно нового поверхневого плану від 23.06.2020, а саме: приміщення туалету 6-2 площею 4,1 кв.м., та приміщення підсобне 6-3 площею 14,9м.кв.

Згідно Технічного паспорту, затвердженого за №1655 від 23.06.2020, загальна площа 13/50 частин комплексу будівель (магазини - І поверх, медичний центр - II поверх) магазин 1-1 площею 6,2 м.кв., тамбур 2-1 площею 3,0 м.кв., магазин 2-2 площею 77,8 м.кв., котельня 3-1 площею 4,0 м.кв., котельня 3-2 площею 7,9 м.кв., туалет 4-1 площею 2,1 м.кв., магазин 5-1 площею 10,6 м.кв., адміністративне приміщення 6-1 площею 4,1 м.кв., підсобне приміщення 6-3 площею 14,9 м.кв. коридор 6-4 площею 5,4 м.кв., кабінет 6-5 площею 15,4 м.кв., склад 6-6 площею 9,8 м.кв., кабінет 6-7 площею 14,0 м.кв., кабінет 6-8 площею 22,1 м.кв., кабінет 6-9 площею 9,4 м.кв., 1/2 частина сходової площадки І площею 6,3 м.кв., 1/2 частина сходової площадки II площею 6,3 м.кв.) складає 236,9м. кв.

Відповідно до договорів оренди нежитлових приміщень від 01.01.2019 №1, від 01.01.2017 № 2, від 01.03.2019 № 5, від 01.04.2019 №6, дані приміщення передані в строкове платне користування для ведення загальної медичної практики (86.21), роздрібної торгівлі (47.78), роздрібної торгівлі залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно технічними виробами в спеціалізованих магазинах (47.52), роздрібної торгівлі килимами, килимовими виробами, покриття для стін і підлоги в спец, магазинах (47.53).

27.03.2020 згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України позивач отримала податкове повідомлення-рішення №0-1035 від 17.03.2020, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в розмірі 13633,19 грн. за податковий період 2019 рік.

Не погоджуючись з даним повідомленням, відповідно до ст. 56 ПК України, податкове повідомлення-рішення оскаржено до Державної податкової служби України.

Рішенням про результати розгляду скарги від 02.06.2020 №2335/К/99-00-08-05-04-09 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № 0-1035 від 17.03.2020 - без змін.

Вважаючи податкове повідомлення рішення №0-1035 від 17.03.2020 винесене Головним управлінням ДПС у Київській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (тексту - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 ПК України).

Згідно п.п. 4.1.1, 4.1.3. п. 4.1 статті ПК України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах зокрема як:

- загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу;

- невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно п. 6.1. статті 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

В силу вимог п. 16.1. статті 16 ПК України платник податків зокрема зобов`язаний:

- стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України;

- вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже, платник податків зобов`язаний сплатити відповідні податки у встановленому законом розмірі та у встановлений строк, в свою чергу невиконання чого тягне за собою притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства.

При вирішенні даної справи по суті, в силу ч.5 ст. 242 КАСУ, суд враховує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року по справі № 822/2624/16.

Відповідно до ст. 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до ст. 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

Підпунктом 14.1.129-1 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що до об`єктів нежитлової нерухомості належать будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

г) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі;

Водночас, Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 (далі - ДК 018-2000) затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Відповідно до зазначеного Державного класифікатора, «будівлі торговельні» (торгові центри, пасажі, універмаги, спеціалізовані магазини та павільйони, зали для ярмарків, аукціонів, виставок, криті ринки, станції технічного обслуговування автомобілів, підприємства та установи громадського харчування (їдальні, кафе, закусочні та т. ін.), приміщення складські та бази підприємств торгівлі й громадського харчування, підприємства побутового обслуговування, тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 123 "Будівлі торговельні" клас 1230 "Будівлі торговельні").

Згідно з експлікацією до технічного паспорту №1655 від 23.06.2020 спірна будівля складається з приміщень наступного призначення: магазини - І поверх, медичний центр - II поверх) магазин 1-1, тамбур 2-1, магазин 2-2, котельня 3-1, котельня 3-2, туалет 4-1, магазин 5-1, адміністративне приміщення 6-1, підсобне приміщення 6-3, коридор 6-4, кабінет 6-5, склад 6-6 , кабінет 6-7, кабінет 6-8, кабінет 6-9, 1/2 частина сходової площадки І, 1/2 частина сходової площадки II, тобто за функціональним призначенням вказана будівля класифікується як 1230 "Будівлі торговельні".

Під кодом 127 визначено «Будівлі нежитлові інші», до підкласу якого входить: будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271); будівлі для культової та релігійної діяльності (код 1272); пам`ятки історичні та такі, що охороняються державою (код 1273); будівлі інші, не класифіковані раніше (код 1274).

Враховуючи вищевикладене, «Будівлі торговельні» відповідно до ДК 018-2000 не відноситься до категорії «будівель інших нежитлових», а виділені в окрему групу об`єктів нежитлової нерухомості.

Відтак, ДК 018-2000 є спеціальним нормативно-правовим актом, яким необхідно керуватися при класифікації нерухомого майна (у тому числі з метою визначення чи підпадає таке майно під перелік об`єктів оподаткування визначених ПК України або звільняється від обкладення відповідним податком), та його положення необхідно використовувати і щодо визначення об`єктів, які відносяться до категорії «Інші будівлі», визначеної п.п.14.1.129.1 п. 14.1.129 ст. 14 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі К/9901/1438/17 822/2624/16.

Судом встановлено, що рішенням Фастівської міської ради Київської області від 26.06.2018 №8-ХLІІ-VII "Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" (далі - Рішення), встановлено ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. Зокрема, пп. 1.1 п.1 зазначеного рішення затверджено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік. Так відповідно до коду класифікації будівель і споруд, наведених в додатку 1 до Рішення, «Будівлі торгівельні» мають код 1230 на які встановлено ставку в розмірі 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1-го січня встановлена в розмірі 4173,00 грн., таким чином ставка податку на нерухоме майно становить 20 грн. 87 коп. за 1 кв.м. бази оподаткування з розрахунку.

Таким чином, враховуючи кориговану площу комплексу будівель 236,9 м.кв., згідно технічного паспорту №1655, сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік повинна складати: 236,9 х 20,87 = 4944,10грн. за базовий податковий період (календарний рік).

Однак, відповідачем сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою в оскаржуваному рішенні становить 13633,19 грн., що свідчить про протиправність винесеного Головним управлінням ДПС у Київській області податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 01.07.2020 №N1CO93522M), відтак, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Керуючись 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 0-1035 від 17.03.2020 винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

3.Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (всімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 серпня 2020 р.