Справа № 162/614/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 162/614/17 пров. № А/857/9533/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 08 липня 2020 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі з накладенням штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень,-

встановив:

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 08 липня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі з накладенням штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень- відмовлено.

Суд виходив з того, що судове рішення, відносно якого стоїть питання судового контролю виконано.

Крім того, на думку суду, судовий контроль за виконанням рішення має вирішуватися при його постановленні.

Звертається також увага, що встановлювати контроль за виконанням судового рішення це право, а не обов`язок суду.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить скасувати ухвалу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом проігноровано повідомлення відповідача, яке суперечить виконанню постанови суду.

Також відповідач протиправно керується змінами, що були внесені в законодавство після прийнятого рішення, яке виконується.

Маються покликання на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини.

Вказується на порушення норм процесуального права.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами докази.

Судом встановлено, що постановою Любешівського районного суду від 13 липня 2017 року (набрало законної сили 28 липня 2017 року) частково задоволено позов ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об`єднаного управління ПФУ Волинської області про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку пенсії, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії: визнано протиправними дії Камінь-Каширського ОУ ПФУ Волинської області та зобов`язано, починаючи з 25 квітня 2017 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Вирішено питання судових витрат та роз`яснено порядок оскарження судового рішення.

У матеріалах справи міститься відповідь Міністерства юстиції України від 23 квітня 2020 року щодо результатів розгляду звернення ОСОБА_2 , представника позивача, в якому зазначається, що під час примусового виконання рішення суду Камінь-Каширським ОУ ПФУ Волинської області до виконавчої служби було подано підтвердження про виконання рішення Любешівського районного суду від 13 липня 2017 року у справі №162/614/17, а тому відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 24 жовтня 2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка в установленому законом порядку не оскаржувалась.

Крім того, із копії листа Камінь-Кашиського ОУ ПФУ Волинської області від 17 жовтня 2017 року (а.с.10) вбачається, що рішення Любешівського районного суду від 13 липня 2017 року справа №162/614/17 було виконано добровільно. Камінь-Каширським ОУ ПФУ Волинської області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого її розмір зменшився.

З наявної в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання просила Камінь-Каширське ОУ ПФУ Волинської області прийняти до виконання постанову Любешівського районного суду від 13 липня 2017 року винесену у справі №162/614/17. При цьому зазначила, що у разі зменшення розміру пенсії - перерахунок пенсії не проводити.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18 та від 25.06.2020 року у справі № 0240/2226/18-а.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Частиною 2 статті 383 КАС України встановлено вимоги до поданої заяви. Зокрема, зазначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 383 КАС України заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності. Слід зазначити, що відповідно до положень пунктів 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження. Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 року у справі №805/1458/17-а, та від 27.06.2019 року у справі №807/220/18.

Таким чином, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду. Крім того, аналіз частини 1 статті 383 КАС України дозволяє дійти висновку, що позивач може звернутися із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем саме на виконання такого рішення суду.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 повинна звернутися із заявою у порядку ст. 383 КАС України, враховуючи те, що постанова Любешівського районного суду від 13 липня 2017 року є виконаною, однак, на думку заявника, виконана неправильно. Звернення із заявою в порядку ст. 382 КАС України можливе лише у випадку невиконання судового рішення.

Відтак, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.382 КАС України немає.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Колегія суддів зазначає, що хоча результат вирішення заяви збігається із результатом досліджених обставин в апеляції, проте до такого висновку суд приходить не лише із мотивів, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому вважає за необхідне змінити судове рішення шляхом зміни його мотивувальної частини вищенаведеним.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 08 липня 2020 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 162/614/17 змінити в частині її мотивів.

В решті ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 08 липня 2020 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 02.10.2020 року.