Справа № 640/23291/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 жовтня 2020 року м. Київ № 640/23291/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)

від 13.05.2019 №Ф-170718-17У, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Вимогу Державної податкової служби України Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 №Ф-170718-17У;

- зобов`язати Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городньої Г.Ю. від 27.02.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №61405087 та похідні від неї Постанови (про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 27.02.2020; про стягнення виконавчого збору від 27.02.2020; про арешт коштів боржника від 27.02.2020; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.06.2020) та рішення (щодо розміщення в Єдиному державному реєстрі боржників відомостей щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) як боржника у виконавчому провадженні ВП №61405087.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Пунктами 1-3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Так, перевіряючи на виконання положень частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України даний позов, суддею встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статті 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинтва України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В той же час, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено одним позивачем до різних відповідачів, зокрема, позивач оскаржує вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд наголошує, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, який встановлений законом.

Тобто, обставини, заявлені у позові, та підстави позову є різними, не пов`язаними між собою. Предметом позову є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

Суд також звертає увагу, що об`єднані позивачем в одній позовній заяві вимоги, не є основними та похідними позовними вимогами.

Тобто позивачем об`єднано в одній позовній заяві вимоги пов`язані з оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які мають розглядатись відповідно до частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження, а також вимоги щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які мають розглядатись за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства.

Відтак, позивачем подано позов із порушення правил об`єднання позовних вимог.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України виключається можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, оскільки спільний розгляд позовних вимог, заявлених позивачем, суттєво ускладнить та сповільнить вирішення спору по суті, з огляду на що, позовна заява, відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає поверненню.

Натомість, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідачів.

Керуючись статтями 169, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 .

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою.

3. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.