Справа № 344/20134/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/20134/19 пров. № А/857/8354/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2020 року (рішення ухвалене у м. Косів судом у складі головуючого судді Гордія В.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Ярослава Ігоровича, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення суб"єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Ярослава Ігоровича, Галицької митниці Держмитслужби та просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Я.І. від 01.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника УПМП та МВ Скоромного Я.І. від 01 жовтня 2019 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. З вказаною постановою він не згідний посилаючись на те, що він, як громадянин Німеччини, в 2018 році тимчасово, для особистого користування, ввіз на митну територію України транспортний засіб «Chevrolet Astro» д.н.з. НОМЕР_3 VIN № НОМЕР_2 . Проте, вивезти транспортний засіб у вказаний річний строк із митної території України він не зміг через поломку автомобіля, який в період з 01.09.2019 року по 04.10.2019 року знаходився на ремонті, вартість якого становила 6000 грн. Вказує, що оскільки посадовою особою від нього будь-яких пояснень не вимагалося. Крім того, його рідною мовою є німецька мова і українською мовою він володіє в обсязі окремих слів розмовного тексту, а читати взагалі не може та не вміє. Перекладача йому забезпечено не було, як і не було здійснено перекладу документів на німецьку мову, тобто вважає, що він не мав змоги належним чином користуватись своїми правами і захистити свої інтереси

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2020 року позов задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову №3454/20900/19 від 01.10.2019 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС -начальником УПМП та МВ Скоромним Ярославом Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч.3 ст.481 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Галицька митниця Держмитслужби. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою №3454/20900/19 від 01.10.2019 року, винесеною заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником УПМП та МВ Скоромним Я.І. позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , громадянин Німеччини, 15.08.2015 року ввіз на митну територію України через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» у митному режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року транспортний засіб «Chevrolet Astro» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_2 . Станом на 04.09.2019 року ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим згідно законодавства не помістив. При цьому, як зазначено у вказаній постанові, її було вручено ОСОБА_1 01.10.2019 року, про що свідчить його підпис на зворотньому боці постанови. Тобто, при винесенні вказаної постанови, позивач був присутній.

З даною постановою митного органу №3454/20900/19 від 01.10.2019 року позивач не погодився, відтак звернувся в суд з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачем не доведено наявності всіх законних підстав для винесення ним оскаржуваної постанови, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд з приводу такого висновку суду першої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне .

Згідно з ч. 1 ст. 380 МК України Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно із ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Ч.7 ст. 380 МК України передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

За правилами ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного вбачається, що у позивача був обов`язок, скориставшись митним режимом тимчасового ввезення транспортного засобу, вивезти за межі митної території України автомобіль марки транспортний засіб «Chevrolet Astro» д.н.з. НОМЕР_3 до 15.08.2019 року включно. Чого не було зроблено позивачем

Як на обставину, яка звільняє його від відповідальності, позивач послався на норму ч.1 ст. 460 МК України, згідно якої вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469,статтею 470,частиною третьою статті 478,статтею 481цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Щодо наявності аварії, дії обставин непереборної сили, які могли би бути підставою для звільнення позивача від відповідальності суд зазначає наступе.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. Наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 року (далі - Порядок).

Відповідно до визначення у п. 2 розділу VІІІ Порядку аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

П. 3 розділу VІІІ Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Позивачем надано документи, які, на його думку, підтверджують наявність обставин непереборної сили, а саме рахунком-фактурою № КР-0000007 від 04.10.2019 року на суму 6000 грн. та довідкою до рахунку фактури (а.с.16, 17), якими на думку позивача підтверджується факт поломки автомобіля, в зв?язку із якою ним не було вивезено вказаний транспортний засіб за межі митної території України, і строк, до якого слід було вивезти вказаний автомобіль, не підтверджено жодним доказом.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази повідомлення митного органу про неможливість вивезення вказаного транспортного засобу за межи митної території України.

Вказані документи відповідають вимогам Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року № 615, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що надані позивачем докази не є належними та достатніми для засвідчення несправності автомобіля, що могла перешкодити його вивезенню за межі митної території України в строки, визначені законодавством.

Така поломка автомобіля не є в розумінні норм МК України аварією чи дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.

Вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, оскільки обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність, а аварії - небезпечна подія техногенного характеру.

Окрім цього, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що як вбачається з протоколу про порушення митних правил №3454/20900/19, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач засвідчив своїм підписом про те, що йому роз`яснено його права в тому числі виступати рідною мовою користуватися допомогою перекладача. Разом з тим, як при складенні протоколу так і при винесенні оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил №3454/20900/19 від 01.10.2019 року яка винесена в його присутності, даним правом він не скористався.

Відтак, оскаржувана постанова відповідача у справі про порушення митних правил №3454/20900/19 від 01.10.2019 року, є законною та не підлягає скасуванню, оскільки така була прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та митним законодавством України із з`ясуванням всіх обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задовольнити

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2020 року у справі №344/20134/19 скасувати, в задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП та МВ Скоромного Ярослава Ігоровича, Галицької митниці Держмитслужби відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 05.10.2020р.