Справа № 525/901/20
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/901/20
Номер провадження 2-а/525/25/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне порушення, -

встановив:

В липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне порушення від 28.06.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 07 липня 2020 року поштовою кореспонденцією він отримав конверт, в якому виявив копію постанови про накладення адміністративного стягнення, в постанові зазначено, що 28.06.2020 року, о 04 годині 01хвилині,в селищі Велика Багачка по вулиці Жовтневій, 1, Полтавської області, він керував транспортним засобом марки PEUGEOT, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме повороті ліворуч з вулиці Шевченка на вулицю Каштанов, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку та не пред`явив для перевірки посвідчення водія. Поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області сержант поліції Слюсарем О.В. відносно мене було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення п. п. 9.2 б), 2.4 а) Правил дорожнього руху, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами та не пред`явив для перевірки документи - посвідчення водія, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Позивач в позовній заяві зазначає, що правопорушення не скоював, так як 28.06.2020 року він взагалі не керував жодним транспортним засобом, а постанову від 28.06.2020 року вважає незаконною, яка підлягає скасування, а провадження закриттю. Позивач посилається на ст. 276 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, вважає, справа в присутності нього не розглядалась, йому не було надано право скористатися своїми правами в повному обсязі відповідно до ст. 268 КУпАП, правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, що своїми діями інспектор грубо порушив вимоги ст. ст. 256, 278, 279, 280, 283 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, посилався на доводи викладені в позовній заяві (а.с. 39).

Відповідач - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не подав (а.с. 27, 38).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 28 червня 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 226188, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області сержантом поліції Слюсарем О.В., водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він 28.06.2020 року, о 04 годині 01 хвилині, в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, по вулиці Каштанова, 1, керував транспортним засобом марки PEUGEOT, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме повороті ліворуч з вулиці Шевченка на вулицю Каштанов, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. п. 9.2 б), 2.4 а) Правил дорожнього руху України. Даною постановою, за вищевказане адміністративне правопорушення з урахуванням ст. 36 КУпАП на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., що передбачено санкцією ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 4 розділу І "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, статтею 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 2 ст. 122, ст. 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи, як доказ, наявна постанова, яка є предметом оскарження, з якої вбачається, що на позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 4). В п. 7 постанови зазначено, що до постанови додається відеозапис, проте до матеріалів справи не приєднано будь-якого диску, на якому б містився відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував п. п. 9.2 б), 2.4 а) Правил дорожнього руху так як, 28 червня 2020 року він взагалі не керував жодним транспортним засобом.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги п. п. 9.2 б), 2.4 а) Правил дорожнього, до суду не надано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серія БАА № 226188 від 28 червня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закриттю.

Оскільки позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 840,80 гривень, рішення прийнято на його користь, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, вони компенсуються за рахунок юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області.

Керуючись ст. ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до Головного управління національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи 40108630, про скасування постанови у справі про адміністративне порушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 226188 від 28 червня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП у Полтавській області Слюсарем Олександром Володимировичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено о 09 годині 00 хвилин 05 жовтня 2020 року.

Суддя Ю.І. Ячало