Справа № 160/4201/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року Справа № 160/4201/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
15.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу поліції і його Шевченківського відділення щодо заяви від 01.10.2019 року та скарги від 30.10.2019 року:
- не розглянули їх об`єктивно, всебічно, своєчасно;
- не прийняли заходів до припинення ФОП ОСОБА_2 неправомірних дій, по виконанню замовлення від 05.07.2019 року на виготовлення і встановлення могильного пам`ятника;
- не вирішили питання про покарання всіх винних осіб, в тому числі співробітників Шевченківського відділення поліції;
- в кілька разів перевищили місячні терміни для відповідей на заяву від 01.10.2019 року та скаргу від 30.10.2019 року, про їх продовження не сповістили, якщо воно було;
- взагалі не провели перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 щодо замовлення від 05.07.2019 року;
- зобов`язати відповідача розглянути заяву від 01.10.2019 року та скаргу від 30.10.2019 року об`єктивно, всебічно, провести по ним перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 щодо замовлення від 05.07.2019 року, вжити заходів до припинення його неправомірних дій, вирішити питання про покарання винних осіб, направити обґрунтовану відповідь;
- стягнути на користь позивача з відповідача відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. + 50 грн. за кожен наступний день, починаючи з 14.04.2020 року, тобто дати на позовній заяві і до рішення суду у справі або прийняття належних заходів щодо спірних заяви і скарги, а також письмового повідомлення позивачу про них, якщо це буде раніше.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду доказів на підтвердження майнового стану для вирішення заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову.
27.04.2020 року позивач повідомив суд про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами з 06.07.2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання даної позовної заяви до ухвалення рішення по справі.
Ухвалою суду від 16.07.2020 року залучено в якості співвідповідача у справі - Шевченківське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Цією ж ухвалою витребувано у Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області завірену належним чином копію звернення ОСОБА_1 від 01.10.2019 року, а також копію рішення, прийнятого за результатами його розгляду, витребувано у Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області завірену належним чином копію звернення ОСОБА_1 від 30.10.2019 року, а також копію рішення, прийнятого за результатами його розгляду та зобов`язано Шевченківське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Дніпровський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області надати витребувані докази до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 10.08.2020 року.
При цьому, розгляд адміністративної справи № 160/4201/20 розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 10 серпня 2020 року.
Ухвалою суду від 11.09.2020 року у сторін повторно витребувано докази на підтвердження обставин у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в липні 2019 року уклав письмовий договір з ФОП ОСОБА_2 на виготовлення та встановлення могильного пам`ятника своїй померлій дружині, заплативши в якості авансу 13 000,00 грн. Однак у подальшому ФОП ОСОБА_2 відмовився від виконання умов договору, пославшись на відсутність у позивача прав щодо встановлення пам`ятнику. При цьому, ФОП ОСОБА_2 відмовився повертати кошти у сумі 13 000,00 грн. внесені позивачем в якості авансу. З цього приводу 01.10.2019 року позивач звернувся із заявою до Шевченківського відділення поліції, однак до цього часу відповідь на нього так і не отримав. У подальшому, 30.10.2019 року позивач звернувся із скаргою до Дніпровського відділу поліції на бездіяльність Шевченківського відділення, однак відповіді на вказану скаргу знову ж таки не отримав, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, з клопотаннями про продовження строку на подачу відзиву до суду не зверталися.
При цьому, 27.08.2020 року на адресу суду від Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області надійшло повідомлення, що будь-які звернення від ОСОБА_1 до Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області не надходили.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
21.09.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній на виконання вимог ухвали суду від 11.09.2020 року про витребування доказів повідомив, що копії письмових звернень у нього не зберіглись, у зв`язку з чим не має змоги їх надати суду.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, 01.10.2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся із заявою до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо незаконних дій ФОП ОСОБА_2 .
У подальшому, у зв`язку з не отриманням відповіді на заяву від 01.10.2019 року, ОСОБА_1 30.10.2019 року засобами поштового зв`язку звернувся із скаргою до Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області щодо бездіяльності посадових осіб Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
27.08.2020 року Дніпровський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області повідомив суд, що будь-які звернення від ОСОБА_1 на адресу відділу не надходили.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачі не надали відповіді на його звернення від 01.10.2019 року та від 30.10.2019 року, що є порушенням його прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону ).
Частиною 2 ст. 3 даного Закону визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Згідно із ст. 5 Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Згідно із частинами 1, 3 статті 15 Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
За правилами ст. 18 Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що звернувся до відповідачів із заявою від 01.10.2019 року та скаргою від 30.10.2019 року.
Разом з тим, позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження факту направлення відповідного звернення від 01.10.2019 року та від 30.10.2019 року до відповідачів, крім того, в матеріалах справи відсутні самі звернення, у зв`язку з чим не можливо дослідити зміст цих звернень.
Однак із даного доказу не можливо встановити вміст поштового відправлення, тобто, що саме було направлено відповідачам, та встановити чи дійсно відповідні заява та скарга були направлені.
При цьому, самі заява від 01.10.2019 року та скарга від 30.10.2019 року, для можливості з`ясування їх змісту, позивачем суду не надані.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 затверджені Правила надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
Відповідно до пункту 2 цих Правил, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Що стосується вмісту поштового відправлення, то його підтверджує/містить бланк опису вкладення, який, відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №820/2864/17.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином наданий позивачем лист Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 20.02.2020 року, за відсутності самого звернення, а також за відсутності опису вкладення, не може підтверджувати направлення на адресу Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області заяви від 01.10.2019 року та скарги від 30.10.2019 року на адресу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не довів факт звернення до відповідачів із заявою та скаргою відповідно за формою, передбаченою додатком 3 до Порядку № 22-1, у зв`язку з чим судом не встановлено факту бездіяльності з боку відповідачів щодо не надання відповідей на звернення позивача.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведено факту звернення до відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 5 000 грн. + 50 грн. за кожен наступний день, починаючи з 14.04.2020 року, тобто дати на позовній заяві і до рішення суду у справі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Позивач вмотивованих доводів та доказів на підтвердження позову не надав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець