Справа № 1.380.2019.006981
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа 1.380.2019.006981
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача Павлій І.Б.,

від третьої особи Павлій І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), у якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Акт форми Н-5* від 29.12.2018 розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 13.07.2000 біля 18:30 год. та Акт №104-2018 форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру від 29.12.2018, що затверджені Головою Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, якими нещасний випадок, що стався 13.07.2000 з позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати відповідача повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався 13.07.2000 близько 19:00 год. з позивачем 26.12.1979 року народження на території автобусного вокзалу по вул. Сокальській, 3 у м. Червонограді Львівської області відповідно до вимог "Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та за результатами розслідування скласти акти за формою Н-1 та Н-5.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач у період з 01.09.1996 по 29.09.2011 проходив службу в органах внутрішніх справ України, зокрема в Червоноградському МВ ГУ МВС України у Львівській області.

Під час проходження служби в Червоноградському МВ ГУ МВС України у Львівській області позивачем отримано травму під час припинення адміністративного правопорушення.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі №2а-14441/11/1370 Ліквідаційною комісією в 2017 році позивачу видано направлення на проходження військово-лікарської комісії.

В січні 2019 на адресу позивача надійшов лист від Ліквідаційної комісії від 22.12.2018 №Л-415/05/13/5-2018, яким проінформовано, що звернення позивача щодо проведення службового розслідування за фактом травмування позивача розглянуте і за вказаним фактом Ліквідаційною комісією проведена перевірка та затверджено відповідний висновок, копію якого скеровано в ЛМТЗ ГУ НП у Львівській області для створення комісії та складання актів встановленої форми, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України. Затвердженого наказом МВС України. затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 зі змінами, затвердженими наказом МВС України №667 від 10.06.2015. Однак акти встановленої форми за результатами проведеної перевірки за фактом травмування позивача не надійшли. У зв`язку з чим позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії та управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП у Львівській області, яких просив надіслати примірник акта встановленої форми згідно з висновком службового розслідування Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області за фактом травмування позивача, що мало місце 13.07.2000.

09.08.2019 позивач отримав супровідний лист від 27.06.2019 з скріпленими належним чином актами форми Н-5* та НТ* розслідування випадку травмування 13.07.2000.

Позивач не погоджується з висновками комісії з розслідування нещасного випадку, що трапився з позивачем, таким, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а також складеними за його наслідками актами форм Н-5* та НТ*, оскільки їх зміст не відповідає фактичним обставинам подій 13.07.2000 під час припинення адміністративного правопорушення. Зібрані в ході службового розслідування документи чітко та точно описують обставини, за яких позивач травмувався саме під час виконання службових обов`язків. Натомість висновки про отримання тілесних ушкоджень внаслідок необережності позивача під час проходження служби є безпідставними.

Оскільки вказані акти порушують права позивача для їх захисту та відновлення позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.12.2019 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 29.01.2020 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено Головне управління Національної поліції у Львівській області.

21.02.2020 за вх. №10003 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказав, що за заявою позивача від 12.11.2018 Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок та акти Н-5* та НТ*. Подія трапилася 13.07.2000 у м. Червоноград на території автовокзалу. Позивач звернувся з заявою про проведення службового розслідування лише через 18 років.

За результатами проведеного розслідування, перевіривши та з`ясувавши всі обставини нещасного випадку, комісія надала об`єктивну оцінку всім зібраним матеріалам, поясненням свідків даної події, дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. При цьому комісія не здійснювала владні управлінські функції на підставі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві, про що 29.12.2018 склала вказані акти, які не є рішеннями суб`єкта владних повноважень та не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Зі змісту позовної заяви не зрозуміло які саме підстави та в чому саме полягає повторне проведення службового розслідування, про яке просить позивач. Відповідач стверджує, що проведене службове розслідування вчинене з дотриманням усіх вимог та процедур.

Пропонував закрити провадження у справі.

16.03.2020 за вх. №14219 від позивача надійшла відповідь на відзив /арк.спр.85-90/. Позивач вважає покликання про непідсудність цієї справи адміністративному суду безпідставними. Не заслуговує на увагу і твердження відповідача про те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення службового розслідування лише через 18 років. Також повторно навів аргументи стосовно необхідності повторного проведення службового розслідування.

Ухвалою суду від 27.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

23.06.2020 за вх. №31434 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що службове розслідування щодо з`ясування обставин подій 18-річної давності відносно ОСОБА_1 проведено з максимально можливим дотриманням усіх необхідних і обов`язкових вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346. За результатами проведеного розслідування, перевіривши та з`ясувавши обставини нещасного випадку, оцінивши усі зібрані матеріали, пояснення свідків даної події, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки встановити будь-які фактичні та об`єктивні документально підтверджені дані щодо обставин, крім наведених позивачем, а також рекомендованих ним очевидцями, яких можна вважати зацікавленими особами, не вдалось.

З позиції відповідача позивачем не наведено жодних аргументованих підстав щодо неправомірності дій відповідача, вжиття/невжиття конкретних заходів, а також законних підстав для проведення повторного розслідування.

Вважає, що відповідач діяв у порядку, спосіб передбаченні чинним законодавством, вимоги позивача є безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає /арк.спр.147-153/.

15.07.2020 за вх. №35191 від позивача надійшла повторна відповідь на відзив /арк.спр.182-184/. Позивач покликався на те, що вказаний вище відзив підписаний не уповноваженою особою та не повинен братися до уваги судом.

Також зазначив, що не може бути підставою для відмови у проведенні службового розслідування нещасного випадку, що стався в органах, підрозділах системи МВС невчасне звернення із заявою потерпілого щодо проведення такого.

Факт отримання позивачем травми під час припинення адміністративного правопорушення в період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справи та при виконанні службових обов`язків підтверджується поясненнями свідків, які не спростовані відповідачем. Саме вказана обставина свідчить про протиправність дій відповідача при проведенні службового розслідування.

Обставин, які б вказували на те, що нещасний випадок трапився з позивачем в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків комісією не встановлено, в оскаржуваних актах не відображено.

Оскаржувані акти не відповідають вимогам чинного законодавства, а зобов`язання відповідача прийняти рішення конкретного змісту - не є втручанням у дискреційні повноваження останнього.

Просив відзив відповідача відхилити, а позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 22.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні 23.09.2020 позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити. Також подав заяву про вирішення питання про судові витрати пов`язані з прибуттям до суду після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив повністю. Просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позиція третьої особи відповідає позиції відповідача.

Суд заслухав вступне слово позивача та представника відповідача та третьої особи, з`ясував підстави позову, відзивів та відповідей на відзиви, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 07.05.2012 отримує пенсію за вислугу років /арк.спр.14/.

Згідно з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2012 у справі №2а-14441/11/1370 за позовом ОСОБА_1 , до Головного управління МВС України у Львівській області про скасування рішення від 12.12.2011 №1/20-Оп-251 про відмову у наданні направлення на проходження військово-лікарської комісії ГУ МВС та зобов`язання відповідача внести відповідні зміни у формулювання наказу №322 о/с від 29.09.2011 «Про звільнення ОСОБА_1 з ОВС» в разі проходження військово-лікарської комісії ГУМВС незалежно від термінів та строків її проходження, позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 направлення на медичне обстеження на військово-лікарську комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надати ОСОБА_1 направлення на медичне обстеження на військово-лікарську комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області. В решті позову відмовлено.

Вказану постанову залишено без змін відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2015 у справі №41419/12/9104 /арк.спр.17-18/.

07.12.2017 позивач звернувся до Голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області із заявою про проведення службового розслідування.

Листом від 29.12.2017 №Л-35/18-2017 "Про розгляд заяв" відповідач повідомив позивача про те, що на момент отримання травм, а саме 13.07.2000 Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 не діяв, а тому підстав для проведення розслідувань немає /арк.спр.20/.

07.01.2020 позивач скерував повторну заяву про проведення службового розслідування.

Листом від 05.02.2018 №Л-1/05/18-2018 "Про розгляд заяв" відповідач повідомив позивача про те, що згідно з п. 2.1. Порядку №1346 підстав для проведення розслідувань немає /арк.спр.22/.

12.11.2018 позивач знову звернувся до відповідача із заявою про проведення службового розслідування.

Листом від 06.12.2018 №Л-415/05/13/5-2018 відповідач повідомив позивача, що за відповідним фактом призначено службове розслідування, про результати якого його повідомлять додатково. Запрошено позивача на 10:00 год. 12.12.2018 до ГУ НП у Львівській області для надання пояснень з приводу звернення.

Також у вказаному листі зазначено, що акти встановленої форми будуть складені, затверджені та видані позивачу відповідно до Порядку №1346 після затвердження висновку службового розслідування /арк.спр.25/.

Так, 22.12.2018 відповідач листом №Л-41/05/13/5-2018 повідомив позивачу про проведення перевірки та затвердження відповідного висновку, копію якого скеровано в УЛМТЗ ГУ НП у Львівській області для створення комісії та складання актів встановленої форми, відповідно до Порядку №1346 зі змінами, затвердженими наказом МВС України від 10.06.2015 №667 /арк.спр.26/.

22.12.2018 головою Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області затверджено висновок перевірки за зверненням колишнього працівника Червоноградського МВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_1 , яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді оперуповноваженого КМСН Соснівського МВМ Червоноградського МВ УМВС України у Львівській області, 14.07.2020 звернувся до КЗ СРР ЛО Сокальська ЦЛР, де йому встановлено діагноз "закритий перелом зовнішньої кістки лівої гомілки", який він отримав 13.07.2020. Однак встановити будь-які об`єктивні дані щодо обставин, крім наведених ОСОБА_1 , а також рекомендованими ним очевидцями, яких можна вважати зацікавленими особами, не надалось можливим.

З огляду на викладене, подальше проведення перевірки завершено. Копії висновку та матеріалів перевірки скеровано в УЛМТЗ ГУ НП у Львівській області для створення комісії та складання актів встановленої форми, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 зі змінами, затвердженими наказом МВС України від 10.06.2015 №667 /арк.спр.35-37/.

Відповідно до акта розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 13.07.2000 біля 18:30 форми Н-5* від 29.12.2018 встановлено у тому числі, що обставиною, яка привела до нещасного випадку стала власна необережність самого потерпілого ОСОБА_1 ; причиною нещасного випадку є організаційна - власна необережність (п.п.9, 10).

Згідно з висновком комісії до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 зі змінами, затвердженими наказом МВС України від 10.06.2015 №667 комісія визнала, що нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. За результатами розслідування скласти акт по формі НТ* /арк.спр.48-50/.

Згідно з актом №104-2018 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*, затвердженого головою Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області 29.12.2018: потерпілий: оперуповноважений КМСН Соснівського МВМ Червоноградського МВ УМВС України у Львівській області, лейтенант міліції ОСОБА_1 ; дата і час нещасного випадку: 13.07.2000; місце де стався нещасний випадок: подія трапилася 13.07.2000 в м. Червоноград на території автовокзалу.

У п. 8 акту вказано стислий виклад обставин нещасного випадку; п. 10 причини нещасного випадку: організаційні: власна необережність; п. 11 наслідки нещасного випадку: несмертельний; п. 12 перебування потерпілого в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння: не встановлено.

У п. 14 сформовано висновок комісії, за яким відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 зі змінами, затвердженими наказом МВС України від 10.06.2015 №667 комісія визнає, що нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків /арк.спр.45-47/.

13.06.2019 позивач звернувся до відповідача із запитами про надання інформації /арк.спр.27,28/.

Листом від 17.07.2019 за №Л-92/Зі/05/13-2019 відповідач скерував копії запитуваних матеріалів. Повідомив, що оригінали актів форми Н-5* та НТ* розслідування випадку травмування 13.07.2000, яке проведено та затверджено головою Ліквідаційної комісії, скеровані позивачу листом від 27.06.2019 та копії актів скеровані листом від 25.06.2019 /арк.спр.34/.

Позивач не погоджується із висновками, зафіксованими у актах за формами НТ* та Н-5*, вважає їх протиправними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, відповідно порушують його права.

Вказане зумовило звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом, а способом відновлення порушених прав позивач вважає зобов`язання відповідача повторно здійснити розслідування відповідного нещасного випадку та за результатами розслідування скласти акти за формами Н-1 та Н-5.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 №1346 (далі Порядок №1346).

Відповідно до п. 2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 2.4. Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пункт 3.1. Порядку №1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно з п. 3.2. Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався з працівником підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в межах Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя, керівник зобов`язаний повідомити про це відповідну службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС (п. 3.3. Порядку №1346).

Відповідно до п. 3.4. Порядку №1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС (п. 3.5. Порядку №1346).

Згідно з п. 3.8. Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

На підставі п. 3.12. Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.14. Порядку №1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Пунктом 3.19. Порядку №1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.9. Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він стався в період проходження служби під час, зокрема: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий.

Згідно з п. 3.11. Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, якщо він трапився в період проходження служби, зокрема: унаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Комісія визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

З аналізу викладеного слідує, що результати розслідування нещасного випадку оформлюються актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5*, а також актом за формою Н-1* або актом за формою НТ*, залежно від того, чи визнано нещасний випадок таким, який стався з працівником в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (акт за формою Н-1*) чи визнано, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (акт за формою НТ*).

Судом встановлено, що в акті від 01.10.2018 за формою Н-5* комісією сформульований висновок про те, що у зв`язку з відсутністю підтверджуючої документації нещасний випадок хоч і трапився в період проходження служби, проте не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Особливу увагу суд звертає на те, що відповідачем факт наявності нещасного випадку (аварії) жодним чином не заперечується.

У п. 3 акта «Обставини, за яких стався нещасний випадок» зафіксовано таке.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 28.11.2018, позивач вказав, що 13.07.2000 повертаючись з роботи додому, з працівниками відділення кримінальної поліції у справах неповнолітніх, з оперативної наради у Червоноградському МВ УМВС України у Львівській області, яка тривала з 18:00 год. до 18:45 год. проходячи по території автобусного вокзалу (м. Червоноград, вул. Сокальська, 3) близько 19:00 год. ними помічено групу осіб, молодого віку чоловічої статі у кількості 4-х осіб, які на території Червоноградського міського ринку, який межує з територією автовокзалу, перебуваючи у п`яному вигляді, справляючи природні потреби у громадському місці, тобто вчиняли адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 173, 178 КУпАП.

З метою припинення такого, працівниками міліції прийнято рішення про затримання вказаних осіб, з метою притягнення до адміністративної відповідальності. Підійшовши до вказаних осіб, працівники міліції представилися, попросили останніх припинити вчиняти адміністративне правопорушення та пройти з ними до опорного пункту міліції для складення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення. На таку пропозицію відповідні особи не погодилися, почали висловлюватися в сторону працівників міліції нецензурними словами, у зв`язку з чим працівниками міліції прийнято рішення про їх затримання та доставлення до Червоноградського МВ УМВС у Львівській області. Під час вказаного затримання ці особи вирвалися та почали втікати в сторону залізничного вокзалу. Ці особи втікали разом в одному напрямку, не розбігаючись у різні сторони. Особисто ОСОБА_1 побіг за ними разом з працівниками відділення, намагаючись їх затримати, при цьому всі бігли разом, оскільки правопорушники не розбігались. Пробігаючи через територію автобусного вокзалу в напрямку залізничного вокзалу та збігаючи з бордюру перону (місця посадки-висадки пасажирів автобусів), ОСОБА_1 невдало на швидкості, лівою ногою став на край вказаного бордюру, в результаті чого ОСОБА_1 впав на асфальт та внаслідок падіння позивач відчув сильний біль в стопі лівої ноги, від чого закричав. Побачивши, що ОСОБА_1 впав, інші працівники відділення припинили переслідування та бігли до нього, що надати допомогу та запропонували викликати карету швидкої медичної допомоги. Оскільки в цей момент ОСОБА_1 перебував у стані шоку, тому відмовився від виклику швидкої медичної допомоги, тоді йому допомогли сісти в автобус зі сполученням Червоноград - Сокаль. Наступного дня 14.07.2000 зранку ліва нога позивача в ділянці стопи сильно напухла і почервоніла та нестерпно боліла, тому позивач звернувся в Сокальську ЦРЛ для огляду та надання медичної допомоги. Після огляду позивачу діагностовано перелом латеральної кістки лівої гомілки. Надалі позивач близько трьох місяців перебував на лікарняному, з них близько одного - на стаціонарному лікуванні, оскільки перелом виявився зі зміщенням, що ускладнило протікання процесу лікування. Довідку про непрацездатність після закінчення здав у Червоноградський МВ УМВС України у Львівській області. З огляду на викладене, позивач вважає, що травма отримана під час виконання службових обов`язків.

До цієї заяви позивач надав документи, що підтверджують отримання травми.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що відомості викладені у його заяви щодо отримання тілесних ушкоджень 13.07.2000 повністю підтримує та на них настоює. Додав, що під час зазначеної події з ним, імовірно були колишні працівники Червоноградського МВ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інших учасників події пригадати не може.

14.12.2018 з метою організації зустрічі з громадянином ОСОБА_3 , який є пенсіонером, було здійснено телефонний дзвінок. Від надання письмових пояснень відмовився, відомості викладені у заяві ОСОБА_1 підтвердив.

Аналогічне за змістом поясненням ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 03.03.1999 по 24.01.2002 перебував на посаді оперуповноваженого ВКМСН Червоноградського МВ УМВС України у Львівській області.

Опитаний ОСОБА_4 пояснив, що 13.07.2000 близько 19:00 год. перебував на автовокзалі у м. Червоноград, де чекав рейсовий автобус. Побачив як четверо молодих хлопців, які були п`яні, справляли природні потреби на Червоноградському ринку, від чого люди, які були на зупинці почали обурюватися. До вказаних хлопців підійшли три особи у цивільному одязі, як стало відомо працівники міліції, які зробили хлопцям зауваження. На таке зауваження хлопці почали обурюватися та поводити себе агресивно. На прохання працівників міліції пройти в опорний пункт міліції молоді хлопці почали втікати в сторону залізничного вокзалу, а працівники міліції - їх наздоганяти. Один з працівників міліції, як згодом стало відомо ОСОБА_4 , ОСОБА_1 збігаючи з бордюру перону травмував ногу, а інші працівники міліції припинили переслідування повернулись до ОСОБА_1 та почали надавати йому допомогу. Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 їхали додому в одному автобусі.

Комісією скеровано запит до Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області щодо надання інформації щодо реєстрації в Червоноградському МВ ГУ МВС України у Львівській області 13.07.2000 на території автовокзалу правопорушення, реєстрації повідомлень ОСОБА_1 про отримання ним 13.07.2000 тілесних ушкоджень, проведення службового розслідування за фактом травмування позивача.

Однак 20.12.2018 до комісії надійшов лист від 17.12.2018 у якому повідомлено, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки ліквідаційним актом від 06.11.2015 канцелярію Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області ліквідовано та проведено заходи по ліквідації нетаємного діловодства.

Таким чином службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді оперуповноваженого КМСН Соснівського МВМ Червоноградського МВ УМВС України у Львівській області 14.07.2000 звернувся до КЗ СРР ЛО Сокальська ЦЛР, де йому встановлено діагноз Закритий перелом зовнішньої кістки лівої гомілки, який він отримав 13.07.2000. Однак встановити будь-які об`єктивні дані щодо обставин, крім наведених ОСОБА_1 , а також рекомендованими ним «очевидцям», яких можна вважати зацікавленими особами, не надалось можливим /а.с.48-50/.

Доводи відповідача, в яких він ставить під сумнів пояснення надані в ході службового розслідування самим ОСОБА_1 та свідками події ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з огляду на їх ідентичність та можливу зацікавленість, оскільки з дня нещасного випадку вже минуло 18 років, суд вважає безпідставними та не підкріпленими будь-якими доказами на спростування показань позивача чи свідків події.

Своєю чергою суд погоджується з доводами відповідача та висновком комісії з розслідування нещасного випадку про те, що пояснення ОСОБА_1 та свідків події ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не в повній мірі підтверджуються наявною документацією, отриманою під час розслідування нещасного випадку, у зв`язку із спливом значного часу та знищенням більшої частини документів, які могли б підтвердити або спростувати вказані пояснення, а тому немає можливості встановити усі обставини події, умови та причини отримання позивачем травми та причиново-наслідкового зв`язку між ними.

Позивач повідомив, що йому не було відомо про обов`язок звернутися як того вимагає Порядок №1346 про проведення службового розслідування.

Суд вважає, що у зв`язку з неповідомленням позивачем в липні 2000 року свого керівництва про можливу надзвичайну подію, яка могла статися 13.04.2000, не проведенням відповідного службового розслідування у свою чергу позбавляє можливості зараз встановити всі важливі обставини отримання травми.

На думку суду, звернення позивача із заявою про проведення службового розслідування до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області лише у 2018 році (до цього в грудні 2017 року), тобто майже через 18 років після події та через майже 7 років після звільнення зі служби та інші встановлені судом обставини не дозволили констатувати Комісії відповідача отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків, з чим суд змушений погодитися.

З врахуванням викладеного, відповідачем правомірно зроблено висновок про те, що нещасний випадок стався з ОСОБА_1 в період проходження служби, однак не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У контексті викладеного, вимога позивача зобов`язати відповідача повторно здійснити розслідування відповідного нещасного випадку та за результатами розслідування скласти акти за формою Н-1 та Н-5 задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а дії та рішення відповідача - правомірними.

Тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2020.

Суддя Кравців О.Р.