Справа № 620/3769/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/3769/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Чоботар А.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якому просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Бабенка Віталія Миколайовича щодо винесення постанови про накладення штрафу від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61593206;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Бабенка Віталія Миколайовича про накладення штрафу від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61593206.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу є незаконними, а постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 дана позовна заява залишена без руху Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу 2-денний термін, з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Розгляд справи просив провести без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Розгляд справи просив провести без його участі. Через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва №640/5248/19 від 12.11.2019 (із змінами внесеними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020), пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» визнані протиправними та не чинними, а отже втратив чинність і Порядок, на який посилався боржник при виконанні рішення суду. Таким чином, оскільки рішення суду боржником в повному обсязі не виконано, головним державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) перебуває виконавчий лист № 620/1888/19 виданий 07.10.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі, визначеному на дату призначення пенсії 27.12.2017 з урахуванням максимального розміру пенсії, відповідно до ч.7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.07.2018 та з 31.12.2018 з урахуванням раніше отриманих сум.

Вказаний виконавчий лист видано на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.03.2019, яке набрало законної сили 06.06.2019, про що зазначено у виконавчому документі.

У зв`язку з відсутністю підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання 08.10.2019 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження.

Листом від 03.04.2020, який надійшов до відділу примусового виконання рішень 06.04.2020, боржником повідомлено, що ним було здійснено перерахунок пенсії, різниця пенсії за період 01.07.2018 по 05.06.20119 складає 10 146,67 грн і буде проведена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

02.04.2020 державним виконавцем складено акт про невиконання боржником рішення суду в повному обсязі. 12.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.

В подальшому, 17.08.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України направлено вимогу державного виконавця щодо виконання боржником рішення суду, на яку, листом від 20.08.2020 № 2500-0325-5/31153 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що різниця пенсії нарахована за період з 01.07.2018 по 05.06.2019 у сумі 10146,67 грн буде виплачена при надходженні коштів з Державного бюджету. Також повідомлено, що бюджетні асигнування на бюджетний 2020 рік не передбачені на виплату сум за рішенням суду.

26.08.2020 складено державним виконавцем Акт про невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 10 200,00 грн.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Згідно пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Як встановлено судом, позивачем у листі від 03.04.2020 повідомлено відповідача про те, що різниця пенсії нарахована за період 01.07.2018 по 05.06.20119 складає 10 146,67 грн та буде виплачена відповідно до порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява №22774/93, п.66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, і у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 02.2009).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Виходячи з викладеного, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документу, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.

Принцип «res judicata» (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 у справі №640/5248/19 (із змінами внесеними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020), пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» визнані протиправними та нечинними, а отже втратив чинність і вищезазначений Порядок.

Зазначене рішення набрало законної сили 22.07.2020, а отже Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вже не може посилатися на положення Порядку від 22.05.2018 №649, як на підставу для невиконання рішення суду.

В той же час, своїм листом від 20.08.2020 № 2500-0325-5/31153 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило відповідача, що різниця пенсії нарахована за період з 01.07.2018 по 05.06.2019 у сумі 10146,67 грн буде виплачена при надходженні коштів з Державного бюджету.

Таким чином, позивач повідомив про не виконаня в повному обсязі рішення суду у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки згідно з приписами ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій особам звільненим з військової служби здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи те, що бюджетні асигнування на бюджетний 2020 рік не передбачені на виплату сум за рішенням суду, а кошти з Державного бюджету на виконання рішень судів не виділялись, суд вважає, що у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, а тому постанова про накладення штрафу від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61593206, прийнята відповідачем передчасно, отже наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведені вище висновки, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, а тому позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області в особі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови слід задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке в даних правовідносинах не виступає суб`єктом владних повноважень, враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачену суму судового збору належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Бабенка Віталія Миколайовича щодо винесення постанови про накладення штрафу від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61593206.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Бабенка Віталія Миколайовича про накладення штрафу від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61593206.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати у розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 06.10.2020.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, );

Відповідач - Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ).

Суддя Л.О. Житняк