Справа № 953/14576/20
Суддя: Шаренко С. Л.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС), Акціонерного товариства «Ідея Банк» (АТ «Ідея Банк») про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

10 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Ідея Банк», щодо відмови припинення обтяжень з належного йому автомобілю, зобов`язати АТ «Ідея Банк» ввести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна видаливши об`єкт обтяження автомобілю, а також зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) дозволити проведення перереєстрації автомобілю.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що відповідно до відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 02.10.2012 зареєстровано приватне обтяження за № 13065191, об`єктом якого є спірний автомобіль, MITSUBISHI LANCER, номер об`єкта: JMBSNCS3F8U002772, н.д.р. НОМЕР_1 . Боржник ОСОБА_2 . Вказане обтяження накладено на підставі договору застави автомобілю MITSUBISHI LANCER, номер об`єкта: JMBSNCS3F8U002772, н.д.р. НОМЕР_1 , укладеного між банком та ОСОБА_2 , та оскільки перед банком існують не виконанні кредитні зобов`язання, у банка відсутній обов`язок щодо припинення обтяження. Таким чином, заявляючи вимогу, про визнання протиправними дії банку щодо відмови припинення обтяження з належного йому автомобілю та зобов`язання банк ввести зміни, позивач фактично просить визнати недійсним приватне обтяження, яке діє на підставі договору застави. Тобто, з вказаних правовідносин, вбачається спір про право, що є передумовою розгляду справи в позовному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в даній адміністративній справі, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та роз`яснює позивачеві його право на звернення до суду з позовом в порядку позовного провадження. .

Враховуючи викладене, керуючись ст. 17, 170 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС), Акціонерного товариства «Ідея Банк» (АТ «Ідея Банк») про визнання протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя С.Л. Шаренко