Справа № 380/2553/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2553/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Л.В.,

за участі:

представника позивачів - ЖиравецькогоТ.М., згідно договору,

представника відповідача - Ільківа Ю.М., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними і скасування відмов, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_5 , позивач 1), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач 2), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , позивач 3), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 , позивач 4) звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3486/16-20-СГ від 12.03.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою";

- визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,3500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-921/16-20-СГ від 17.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою";

- визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-928/16-20-СГ від 17.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою";

- визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-767/16-20-СГ від 16.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.02.2020 (вх. №В-2000/0/36-20-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 19.12.2019 (вх. №С-13265/0/36-19-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,3500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19.12.2019 (вх. №Д-13270/0/36-19-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 24.12.2019 (вх. №К-13858/0/36-19-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

При обґрунтуванні позовних вимог позивачі зазначають, що не погоджуються із наказами відповідача, якими відмовлено у задоволенні вимог клопотань про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області. Підставами для відмови було те, що бажані земельні ділянки перебувають у користуванні третіх осіб, відтак відсутнє погодження землекористувача відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України. У іншому випадку підставою для відмови було те, що бажана земельна ділянка не відповідає затвердженому генеральному плану села Кожичі. Позивачі наголосили, що оскаржувані накази є необґрунтованими, оскільки викладені у них підстави для відмови не передбачені ч.7 ст. 118 ЗК України. Крім того, зазначені у наказах підстави суперечать вимогам законодавства, так як будь - які відомості щодо користування земельними ділянками відсутні в Державному земельному кадастрі та спростовуються наявними відповідними доказами. Враховуючи наведене, просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 03.04.2020 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача 27.04.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21456).

Від представника позивачів 05.06.2020 надійшла відповідь на відзив (вх. №28288).

Ухвалою суду від 23.07.2020 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що відмова у задоволенні клопотань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок обумовлена тим, що бажані ділянки перебувають у користуванні третіх осіб, відтак відсутнє погодження землекористувача відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України. Щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 зазначив, що така обумовлена тим, що відповідно до листа Домажирської сільської ради Яворівського району від 28.02.2020 №94 бажана земельна ділянка не відповідає затвердженому генеральному плану села Кожичі. Тому, за результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_1 було відмовлено на підставі п.7 ст. 118 ЗК України. Враховуючи наведене, представник відповідача наголосив, що жодних правових підстав для скасування оскаржуваних наказів немає. Щодо вимог позивачів про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл позивачу на розробку проектів землеустрою, то відповідач зазначив, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні є дискреційними повноваженнями, відтак такі вимоги задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивачів подав відповідь на відзив у якому зазначив, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Наголосив, що вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Крім того, зазначив, що позивачі при зверненні до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства подали усі документи, передбачені нормами ЗК України. Звертає увагу суду на п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону. Відповідно до ч.9 ст. 21 Закону України "Про державний земельний кадастр", відомості про речові права на земельні ділянки, що виникли до 01.01.2013, вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного земельного кадастру із Державного реєстру земель та документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.2013 посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів. Представник позивача зазначив, що з викопіювань із публічної кадастрової карти видно, що зазначені земельні ділянки є вільними та не перебувають у користуванні третіх осіб, що свідчить про відсутність обов`язку одержувати погодження землекористувача. Крім того, представник позивача зазначив, що факт користування земельними ділянками третіми особами спростовується довідками №907 від 12.12.2019, №908 від 12.12.2019, №909 від 12.12.2019, №915 від 18.12.2019, зі змісту яких вбачається, що такі земельні ділянки з 1999 перебувають у користуванні саме кожного із позивачів, а не третіх осіб. Щодо невідповідності місця розташування земельної ділянки генеральному плану села Кожичі, представник позивачів зазначив, що відповідно до плану використання території (опорний план генплану) та даних Державного земельного кадастру вбачається, що такі земельні ділянки та заплановані генеральним планом території є землями запасу сільськогосподарського призначення. Таким чином, цільове призначення земельної ділянки відповідає призначенню, вказаному у відповідному зверненні позивача. Щодо вимог позивачів про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, представник позивачів зазначив, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Зазначив, що оскільки альтернатив позитивного вирішення заяв позивачів не існує, особа звернулася до суду не з підстав не ухилення державного органу від розгляду його заяви про надання дозволу на розроблення проекту, а з підстав неправомірності відмови у наданні такого дозволу і незаконність такої відмови судом.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, щопозивачі зверталися до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із такими заявами:

ОСОБА_1 із клопотанням від 11.02.2019 (вх. №В-2000/0/36-20-СГ від 11.02.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянкиу власність, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,20 га для ведення особистого селянського господарства;

ОСОБА_2 із заявою від 12.02.2019 (вх. №С-13265/0/36-19-СГ від 19.12.2019) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,35 га для ведення особистого селянського господарства;

ОСОБА_3 із заявою від 12.12.2019 (вх. №Д-13270/0/36-19-СГ від 19.12.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,20 га для ведення особистого селянського господарства;

ОСОБА_4 із заявою від 23.12.2019 (вх. №К-13858/0/36-19-СГ від 24.12.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,15 га для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3486/16-20-СГ від 12.03.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою" відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-921/16-20-СГ від 17.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою" відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,3500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-928/16-20-СГ від 17.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою" відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-767/16-20-СГ від 16.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою" відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Вважаючи вказані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивачі звернулися з позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно з ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч.6 вказаної статті громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Як видно із оскаржуваних наказів про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, така відмова обумовлена тим, що бажані ділянки перебувають у користуванні третіх осіб, відтак відсутнє погодження землекористувача відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України.

Аналізуючи підстави для відмови та фактичні обставини справи, суд зазначає, що позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області долучили довідки виконкому Рясне - Руської сільської ради, зі змісту яких вбачається, що земельні ділянки з 1999 перебувають у користуванні саме кожного із позивачів чи їх близьких родичів, а не третіх осіб.

З позовної заяви видно, що у 1999 році між виконкомом Домажирської сільської ради Яворівського району та виконкомом Рясне - Руської сільської ради Яворівського району було укладено договір про право тимчасового користування землею.

17.04.2015 Рясне - Руською сільською радою Яворівського району прийнято рішення №1696 "Про затвердження списку землекористувачів села Підрясне на території Домажирської сільської ради в урочищі Водонасосної станції".

Жодних доказів того, що Домажирськасільська рада Яворівського району перешкоджала позивачам у користуванні земельними ділянками чи скеровувала клопотання про припинення землекористування в матеріалах справи не міститься.

Суд також звертає увагу, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону.

Частиною 9 ст. 21 Закону України "Про державний земельний кадастр", відомості про речові права на земельні ділянки, що виникли до 01.01.2013, вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного земельного кадастру із Державного реєстру земель та документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.2013 посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Суд зазначає, що згідно долучених представником позивача до матеріалів справи викопіювань із публічної кадастрової карти видно, що зазначені земельні ділянки є вільними та не перебувають у користуванні третіх осіб, що свідчить про відсутність обов`язку одержувати погодження землекористувача.

Представник відповідача жодних доказів, які б підтверджувати перебування спірних земельних ділянок у користуванні інших осіб, не надав. Факту відсутності в Державному земельному кадастрі інформації щодо реєстрації права користування спірними земельними ділянками не спростував.

Таким чином, суд встановив відсутність належних доказів, які б підтверджування перебування земельних ділянок, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо яких було предметом розгляду клопотань позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні інших осіб, що зобов`язувало б позивачів отримувати погодження землекористувачів.

Крім того, суд вважає необґрунтованими та незрозумілими покликання відповідача на невиконання позивачами при зверненні за дозволами вимог ст. 79-1 та п. 9 ст. 118 ЗК України, оскільки такі норми взагалі не стосуються надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказане, на думку суду, свідчить про необґрунтованість підстав для відмови позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка викладена в оскаржуваних наказах №13-921/16-20-СГ від 17.01.2020, №13-928/16-20-СГ від 17.01.2020 року та №13-767/16-20-СГ.

Щодо підстав для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , викладеної у наказі №13-3486/16-20-СГ від 12.03.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою", яка обумовлена тим, що бажана земельна ділянка не відповідає затвердженому генеральному плану села Кожичі, суд зазначає наступне.

Як видно із листа Домажирської сільської ради від 28.02.2020 №94 бажана земельна ділянка не відповідає затвердженому генеральному плану села Кожичі.

Водночас, як випливає із матеріалів справи, а саме викопіювання з кадастрової карти (а.с.32) земельна ділянка площею 0,20 га розташована за межами села Кожичі на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Крім того, з плану використання території (опорний план генплану) та даних Державного земельного кадастру вбачається, що така земельна ділянка та заплановані генеральним планом території є землями запасу сільськогосподарського призначення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що цільове призначення земельної ділянки відповідає призначенню, вказаному у відповідному зверненні позивача.

Таким чином, підстава для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , що викладена в оскаржуваному наказі №13-3486/16-20-СГ від 12.03.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою" спростована наявними у справі доказами.

Відповідач доказів протилежного до матеріалів справи суду не надав.

Суд також зазначає, що Земельний Кодекс України містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, які визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Так, згідно згідно з вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 4 ст.122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Виходячи з аналізу вказаних положень законодавства, суд вважає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи наведені норми законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачам у задоволенні вимог клопотань та заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3486/16-20-СГ від 12.03.2020, №13-921/16-20-СГ від 17.01.2020 року, №13-928/16-20-СГ від 17.01.2020 та №13-767/16-20-СГ від 16.01.2020, якими відмовлено позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів та прийняти рішення про надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

У даній справі повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано ч.6 ст. 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 118 ЗК України відповідач зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі №509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, оскільки відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою можуть бути неодноразовими. Враховуючи, що позивачі звернулися до відповідача зі всіма необхідними документами, судом перевірено підстави відмови та визнано їх такими, що не відповідають закону, а інших підстав відмови не встановлено, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання позивачів та прийняти рішення про надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення зазначених у клопотаннях земельних ділянок, розташованих на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.05.2020 в справі №819/654/17.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3486/16-20-СГ від 12.03.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою".

Визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,3500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-921/16-20-СГ від 17.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою".

Визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-928/16-20-СГ від 17.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою".

Визнати протиправною і скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-767/16-20-СГ від 16.01.2020 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеуcтрою"

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.02.2020 (вх. №В-2000/0/36-20-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 19.12.2019 (вх. №С-13265/0/36-19-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,3500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 19.12.2019 (вх. №Д-13270/0/36-19-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,2000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 24.12.2019 (вх. №К-13858/0/36-19-СГ) та прийняти рішення про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1500 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (, місцезнаходження: 79019, м. Львів, проспект Чорновола, 4) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (, місцезнаходження: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, 4) в користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (, місцезнаходження: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, 4) в користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (, місцезнаходження: 79019, м. Львів, проспект Чорновола, 4) в користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.10.2020

Суддя Потабенко В.А.