Справа № 939/784/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 939/784/20 Суддя (судді) першої інстанції: Унятицький Д.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі позивача ОСОБА_1 , представників третьої особи - Кривошеєвої О.В. та Орлова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП Київської області Гончарука Олексія Вікторовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовною заявою до Інспектора батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП Київської області Гончарука Олексія Вікторовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції, про незаконною та скасування постанови серії ЕАК № 2413421 від 20.04.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, під час руху ним не було порушено правил дорожнього руху, тому вважає, що постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано факт порушення ним ПДР.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

При цьому, позивач зауважив, що суд першої інстанції не повинен був приймати відзив відповідача до уваги, оскільки його підписано не уповноваженою особою.

Також позивачем наголошено, що знак в`їзду в населений пункт було не видно внаслідок неналежної організації дорожнього руху, а саме неналежного розміщення дорожнього знаку, який би повідомляв про початок населеного пункту.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представники третьої особи заперечували проти її задоволення. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 20.04.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та інспектором Поліції Гончаруком О.Ю. винесено постанову серії ЕАК № 2413421, якою накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанову вмотивовано тим, що 20.04.2020 року о 09 год. 50 хв. позивач керуючи транспортним засобом рухався в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 зі швидкістю 83 км/год., чим порушив вимоги п.п. 12.4 ПДР України - порушення швидкісного режиму в населенних пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), і таким чином, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з заступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Пунктами 1.3., 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила №1306), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, відповідачем надано відеозапис та фото-файл, здійснений лазерним вимірювачем швидкості Trucam LTI 20/20, серійний номер ТС001135, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року, який свідчить, що лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12. Відповідно до наданого свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16433 лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС001135 відповідає вимогам. Свідоцтво чинне до 30 вересня 2020 року. Згідно з експертним висновком від 27 вересня 2018 № 04/02/03-3008, виданим Національній поліції України в лазерному вимірювачі швидкості руху транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС001135 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування. Термін дії висновку до 27.09.2021.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, підтверджено належними доказами.

Посилання позивача, що знак в`їзду в населений пункт було не видно внаслідок неналежної організації дорожнього руху, а саме неналежного розміщення дорожнього знаку, який би повідомляв про початок населеного пункту, на думку колегії суддів, спростовуються відеозаписом, наявним в матеріалах справи, оскільки даний знак на відео видно та не містить будь-яких перешкод для його бачення водіями.

При цьому, колегія суддів зауважує, що розташування знаку не звільняє позивача як водія виконувати вимоги швидкісного режиму та уважно стежити за дорожньою обстановкою, в тому числі і за розташуванням дорожніх знаків.

Згідно частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позову.

Не заслуговують на увагу й довід позивача, що судом першої інстанції під час розгляду справи неправомірно взято до уваги відзив відповідача, оскільки його подано неуповноваженою особою, оскільки до відзиву було долучено копію довіреності з повноваженнями представника відповідача, засвідчену належним чином.

При цьому, позиція відповідача у відзиві збігається із поясненнями представників відповідача, наданими у судовому засіданні, які суд не мав права не прийняти до уваги.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 06.10.2020.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП Київської області Гончарука Олексія Вікторовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель