Справа № 160/488/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/488/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 р. у справі № 160/488/20 (м. Дніпро, суддя Кальник В.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

15.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періодів з 01.03.2008 р. по 01.06.2015 р. згідно Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 належну суму пенсії, починаючи з 01.03.2008 року, та виплатити своєчасно не нараховану та не виплачену суму.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року у справі № 160/488/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В апеляційній скарзі позивач посилається на доводи позовної заяви, просить задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначає що з 01.05.2016 року введено в дію Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р., яким перерахунки пенсій державним службовцям не передбачені. Зауважує, що позивачем пропущений шестимісячний термін звернення до суду. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 13.03.2006 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

З 01.07.2017 року в автоматизованому режимі позивачу проведено переведення з пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

08.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою щодо перерахунку та виплати їй пенсії з урахуванням періодів з 01.03.2008 р. по 01.06.2015 р. згідно Закону України «Про державну службу».

Листом Дніпровського приміського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.10.2019 року № 7498/с-09 відмовлено позивачу у такому перерахунку пенсії. Зазначено, що згідно постанов Кабінету Міністрів України відбувалось підвищення розмірів заробітної плати працюючим державним службовцям з 01.06.2006 року, з 01.05.2007 року та з 01.02.2008 року, та відповідно здійснювались перерахунки пенсії (а.с.8).

За період 2008 - 2017 років перерахунки пенсій державним службовцям не проводилися в зв`язку відсутністю постанов Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсій державним службовцям.

З 01.05.2016 року введено в дію Закон України "Про державну службу" (№889-VIII від 10.12.2015), яким перерахунки пенсій державним службовцям не передбачено, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Правомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу», є предметом спору в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Реалізацію права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01.05.2016 р. втратив чинність Закон №3723-XII.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у редакції, чинній до 01 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII. Відповідно до якого статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. №865 (надалі Постанова №865) передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-XII, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. № 1013 пункт 4 постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Зазначена постанова відповідно до пункту 6 застосовується з 01.12.2015 р.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова № 1013 не містить.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише делегувала вирішення такого питання Кабінету Міністрів України, який відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту.

10.12.2015 р. прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 р. чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).

Відповідно до ст.90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

Тобто, до 01.12.2015 р. ст. 37-1 Закону № 3723-XII було встановлено право на перерахунок пенсії державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям та визначено механізм такого перерахунку в Постанові № 865 (пункти 4, 5), з 01.12.2015 р. Постановою № 1013 було внесено зміни в Постанову №865, якими з цього нормативно-правового акта, фактично, виключено механізм перерахунку пенсії державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Постанови № 1013 та № 865 не містять положень, які закріплювали б можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітків працюючих державних службовців.

З 01.05.2016 р. набрав чинності Закон № 889-VIII, яким визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із чим, і перерахунок пенсії державним службовцям здійснюється на загальних засадах, відповідно до цього Закону.

Загальновизнаний принцип права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати вчинити дії, спрямовані на реалізацію права на перерахунок призначеної пенсії.

Проте, оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливості її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, у зв`язку із чим відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена Верховним Судом у постанові від 05.12.2019 року у справі № 226/1478/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зауважує, що посилання відповідача на порушення строку звернення до суду встановленого ст.122 КАС України безпідставні. У разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Це узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 646/6250/17.

Разом з тим, посилання позивача на непроведення перерахунку її пенсії за період з 2008 по 2015 роки не може бути прийнято до уваги, оскільки позивач не надав документів того, що у період після 01.02.2008 року були прийняті постанови Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсій державним службовцям, працюючим на відповідній посаді, позивачем не були надані довідки з посиланням на підстави підвищення заробітної плати державним службовцям відповідної форми, затвердженої правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики згідно Постанови № 865.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, правового значення не мають та не спростовують висновків суду першої інстанції, яким при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними, тому немає підстав для його скасування.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 р. у справі № 160/488/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова в повному обсязі складена 05.10.2020 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко