Справа № 280/5663/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5663/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Штабовенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.02.2020 р. (суддя Лазаренко М.С., повне судове рішення складено 06.03.2020 р.) в справі № 280/5663/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергопривід» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергопривід» (далі ТОВ «НВП «Енергопривід») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.07.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 839 082,50 грн., в тому числі за основним платежем 671 266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 167 816,50 грн.; № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 151 066 грн. та зменшення розміру від`ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу, на загальну суму 14 772 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 925 122,50 грн., в тому числі за основним платежем 740 098 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 185 024,50 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.02.2020 р. позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 16.07.2019 року №, №, №.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав не надання судом першої інстанції правової оцінки висновкам контролюючого органу, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга містить виклад обставин, що встановлені в ході податкової перевірки. Апелянт зазначає, що кожний з контрагентів позивача є фігурантом у кримінальних провадженнях, відкритих за статтями 205, 209 Кримінального кодексу України. Контрагенти позивача формують податковий кредит за податковими накладними із номенклатурою, яка повністю не відповідає номенклатурі, зазначеній у податкових накладних, виписаних на адресу позивача, а товар, ідентичний задекларованому позивачем, був проданий підприємствами-покупцями ТОВ «Сервісний центр «Металург», ТОВ «Компанія У.Б.К.», ПрАТ «Полтавський гірнично-збагачувальний комбінат», ТОВ «Активенергоугруп». Тобто, фактично має місце придбання товару та послуг, джерело походження яких не встановлено, а наявність факту реалізації позивачем товару є свідченням набуття товару у власність (безоплатного отримання товарів) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Також є сумнівним факт навантаження товару у м. Дніпро, по вул. Любарського, 93 (вул. Білостоцького, 93), хоча контрагенти позивача знаходяться в різних регіонах України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою від 11.08.2020 р. здійснена заміна відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області правонаступником Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою особи, яка супроводжує цю справу, зайнятістю інших представників контролюючого органу в судових засіданнях Запорізького окружного адміністративного суду.

Суд визнав неявку представника відповідача до судового засідання такою, що відбулась без поважних причин, у зв`язку з чим визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енергопривід» () зареєстровано як юридичну особу 15.12.2008 року, за записом № 0024535, основним видом економічної діяльності є: 26.11 Виробництво електронних компонентів.

Головним управлінням ДФС у Запорізької області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «НВП «Енергопривід» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток ТОВ «МАРКТОРГ» () за 2016 рік, з ТОВ «ОЛІСВЕЙТ» (попередня назва ТОВ «ЕСТЕР-МАРКЕТ») (), ТОВ «БАФАІР» (попередня назва ТОВ «ФАБЬЯ-К») (), ТОВ «АНВІРА-ПРОМ» (попередня назва ТОВ «ЕКСПЕРТБІЛД») (), ТОВ «ВОЛТЕХ» (попередня назва ТОВ «ДАРДЖЕСТ») (), ТОВ «САНТІКС- С» (), ТОВ «ШОЛДЕРСНАБ» (попередня назва ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ») (), ПП «АСГАРД-ОХОРОНА» (), ТОВ «СОРЦЕФ» (), ТОВ «СОНКЕЙ» (), ТОВ «БІЛД-ВІКС» (), ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕР1Я» (), ТОВ «ВОТМІР» (попередня назва ТОВ «ФОЛЕКС») (), ТОВ «ФРУКТПЛЮС» (), ТОВ «КАВІСТА» (), ТОВ «КАВІРА» (попередня назва ТОВ «ЄВРОТЕЗІС») (), ТОВ «РАНПРОМ» (попередня назва ТОВ «АМРОН-БУД») (), ТОВ «ПРОДОС» () за 2017 рік, з ТОВ «ВОЛТЕХ» (попередня назва ТОВ «ДАРДЖЕСТ») (), ТОВ «ВОТМІР» (попередня назва ТОВ «ФОЛЕКС») (), ТОВ «ПРОДОС» () за 2018 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «МАРКТОРГ» () за жовтень 2016 року, з ТОВ «ОЛІСВЕЙТ» (попередня назва ТОВ «ЕСТЕР-МАРКЕТ») () за березень 2017 року, ТОВ «БАФАІР» (попередня назва ТОВ «ФАБІЯ-К») () за травень, червень 2017 року, ТОВ «АНВІРА-ПРОМ» (попередня назва ТОВ «ЕКСПЕРТБІЛД») () за серпень, вересень 2017 року, ТОВ «ВОЛТЕХ» (попередня назва ТОВ «ДАРДЖЕСТ») (код за ) за серпень, вересень, жовтень 2017 року та січень 2018 року, ТОВ «САНТІКС- С» () за січень, лютий 2017 року, ТОВ «ШОЛДЕРСНАБ» (попередня назва ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ») () за травень, червень, жовтень 2017 року, ПП «АСГАРД-ОХОРОНА» () за квітень, червень 2017 року, ТОВ «СОРЦЕФ» () за грудень 2017 року, ТОВ «СОНКЕЙ» () за січень 2017 року, ТОВ «БІЛД-ВІКС» () за серпень 2017 року, ТОВ «БУД-1НЖЕНЕРІЯ» () за лютий, грудень 2017 року, ТОВ «ВОТМІР» (попередня назва ТОВ «ФОЛЕКС») () за грудень 2017 року та січень 2018 року, ТОВ «ФРУКТПЛЮС» () за травень 2017 року, ТОВ «КАВІСТА» () за листопад, грудень 2017 року, ТОВ «КАВІРА» (попередня назва ТОВ «ЄВРОТЕЗІС») (код ЄДРПОК 41119161) за червень, липень 2017 року, ТОВ «РАНПРОМ» (попередня назва ТОВ «АМРОН-БУД») ( ) за вересень 2017 року, ТОВ «ПРОДОС» () за січень 2018 року, в тому частині подальшої реалізації контрагентам покупцям.

За результатами перевірки складено акт від 21.06.2019 року №374/08-01-14-09/36277464. Згідно з актом перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області дійшло висновку про порушення ТОВ «НВП «Енергопривід» вимог:

1) ст. 1, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; п. 2.1, 2.2, п. 2.4, 2.13, п. 2.16, ст. 1, 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.95 р. за № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704); п. 6 П(С)БО 16 "Витрати" (затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.99 N 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за N 27/4248), п. 44.1 ст. 44. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134. п. 135.1. ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 740098 грн., в т.ч. по періодах: 2016 рік - 55356 грн.; 2017 рік - 629154 грн.; 2018 рік - 55588 грн.

2) пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 151826 грн. в т.ч. по періодах: жовтень 2016 року в сумі 1449 грн.; січень 2017 року в сумі 16391 грн.; березень 2017 року в сумі 80547 грн.; квітень 2017 року в сумі 8768 грн.; червень 2017 року в сумі 12833 грн.; вересень 2017 року в сумі 6387 грн.; грудень 2017 року в сумі 17329 грн.; січень 2018 року в сумі 8122 грн.;

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 670506 грн., в т.ч. по періодах: жовтень 2016 року в сумі 60057 грн.; січень2017 року в сумі 38820 грн.; лютий 2017 року в сумі 52793 грн.; березень 2017 року в сумі 41342 грн.; квітень 2017 року в сумі 1542 грн.; травень 2017 року в сумі 49780 грн.; червень 2017 року в сумі 103020 грн.; липень 2017 року в сумі 8978 грн.; серпень 2017 року в сумі 78099 грн.; вересень 2017 року в сумі 52157 грн.; жовтень 2017 року в сумі 54468 грн.; листопад 2017 року в сумі 27194 грн.; грудень 2017 року в сумі 48613 грн.; січень 2018 року в сумі 53643 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 21.06.2019 року №374/08-01-14-09/36277464 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 16 липня 2019 року, яким ТОВ «НВП «Енергопривід» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 839082,50 грн., з яких 671266,00 грн. - податкове зобов`язання та 167816,50 грн. - штрафні санкцій;

- № від 16 липня 2019 року, яким ТОВ «НВП «Енергопривід» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 165829,00 грн.;

- № від 16 липня 2019 року, яким ТОВ «НВП «Енергопривід» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 925122,50,00 грн., з яких 740098,00 грн. - податкове зобов`язання та 185024,50 грн. - штрафні санкції.

Позивачем направлено на адресу Державної фіскальної служби України скаргу на вищевказані податкові повідомлення - рішення.

ДФС України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 26.09.2019 №3473/6/99-00-08-05-02, відповідно до якого податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга підприємства - без задоволення.

Судом першої інстанції досліджено господарські операції з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Олісвейт» (попередня назва ТОВ «Естер-Маркет»), ТОВ «Бафаір» (попередня назва ТОВ «Фабья-К»), ТОВ «Анвіра-Пром» (попередня назва ТОВ «Експертбілд»), ТОВ «Волтех» (попередня назва ТОВ «Дарджест»), ТОВ «Сантікс-С», ТОВ «Шолдерснаб» (попередня назва ТОВ «Альт-Стандарт»), ПП «Асгард-Охорона», ТОВ «Сорцеф», ТОВ «Сонкей», ТОВ «Білд-Вікс», ТОВ «Буд-Інженерія», ТОВ «Вотмір» (попередня назва ТОВ «Фолекс»), ТОВ «Фруктплюс», ТОВ «Кавіста», ТОВ «Ранпром» (попередня назва ТОВ «Амрон-Буд»), ТОВ «Продос».

Дослідженням спірних господарських операцій судом першої інстанції встановлено, що укладеними договорами, належним чином оформленими первинними документами (видатковими накладними, податковими накладними, рахунками), товарно-транспортними документами, розрахунковими документами підтверджено фактичне отримання позивачем товару, реєстрацію постачальниками податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також використання позивачем придбаних за спірними угодами товарів в оподатковуваних операцій в межах господарської діяльності, а саме реалізацію придбаних товарів іншим суб`єктам господарювання.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що зроблений відповідачем в акті перевірки від 21.06.2019 року №374/08-01-14-09/36277464 висновок, є необґрунтованими, а відтак податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 16.07.2019 року №, №, № прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «НВП «Енергопривід» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток з ТОВ «Маркторг» () за 2016 рік, з ТОВ «Олісвейт» (попередня назва ТОВ «Естер-Маркет») (), ТОВ «БАФАІР» (попередня назва ТОВ «ФАБЬЯ-К») (), ТОВ «АНВІРА-ПРОМ» (попередня назва ТОВ «ЕКСПЕРТБІЛД») (), ТОВ «ВОЛТЕХ» (попередня назва ТОВ «ДАРДЖЕСТ») (), ТОВ «САНТІКС- С» (), ТОВ «ШОЛДЕРСНАБ» (попередня назва ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ») (), ПП «АСГАРД-ОХОРОНА» (), ТОВ «СОРЦЕФ» (), ТОВ «СОНКЕЙ» (), ТОВ «БІЛД-ВІКС» (), ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕР1Я» (), ТОВ «ВОТМІР» (попередня назва ТОВ «ФОЛЕКС») (), ТОВ «ФРУКТПЛЮС» (), ТОВ «КАВІСТА» (), ТОВ «КАВІРА» (попередня назва ТОВ «ЄВРОТЕЗІС») (), ТОВ «РАНПРОМ» (попередня назва ТОВ «АМРОН-БУД») (), ТОВ «ПРОДОС» () за 2017 рік, з ТОВ «ВОЛТЕХ» (попередня назва ТОВ «ДАРДЖЕСТ») (), ТОВ «ВОТМІР» (попередня назва ТОВ «ФОЛЕКС») (), ТОВ «ПРОДОС» () за 2018 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «МАРКТОРГ» () за жовтень 2016 року, з ТОВ «ОЛІСВЕЙТ» (попередня назва ТОВ «ЕСТЕР-МАРКЕТ») () за березень 2017 року, ТОВ «БАФАІР» (попередня назва ТОВ «ФАБІЯ-К») () за травень, червень 2017 року, ТОВ «АНВІРА-ПРОМ» (попередня назва ТОВ «ЕКСПЕРТБІЛД») () за серпень, вересень 2017 року, ТОВ «ВОЛТЕХ» (попередня назва ТОВ «ДАРДЖЕСТ») (код за ) за серпень, вересень, жовтень 2017 року та січень 2018 року, ТОВ «САНТІКС- С» () за січень, лютий 2017 року, ТОВ «ШОЛДЕРСНАБ» (попередня назва ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ») () за травень, червень, жовтень 2017 року, ПП «АСГАРД-ОХОРОНА» () за квітень, червень 2017 року, ТОВ «СОРЦЕФ» () за грудень 2017 року, ТОВ «СОНКЕЙ» () за січень 2017 року, ТОВ «БІЛД-ВІКС» () за серпень 2017 року, ТОВ «БУД-1НЖЕНЕРІЯ» () за лютий, грудень 2017 року, ТОВ «ВОТМІР» (попередня назва ТОВ «ФОЛЕКС») () за грудень 2017 року та січень 2018 року, ТОВ «ФРУКТПЛЮС» () за травень 2017 року, ТОВ «КАВІСТА» () за листопад, грудень 2017 року, ТОВ «КАВІРА» (попередня назва ТОВ «ЄВРОТЕЗІС») (код ЄДРПОК 41119161) за червень, липень 2017 року, ТОВ «РАНПРОМ» (попередня назва ТОВ «АМРОН-БУД») () за вересень 2017 року, ТОВ «ПРОДОС» () за січень 2018 року, за результатами якої складено акт № 374/08-01-14-09/36277464 від 21.06.2019 р.

За висновками акту перевірки встановлення порушення ТОВ «НВП «Енергопривід»:

1) ст. 1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.13, 2.16, ст. ст. 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, п. 6 П(С)БО 16 «Витрати», п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 740 098 грн., в тому числі по періодах: 2016 рік 55 356 грн., 2017 рік 629 154 грн., 2018 рік 55 588 грн.;

2) пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду в сумі 151 826 грн. (жовтень 2016 р. 1 449 грн., січень 2017 р. 16 391 грн., березень 2017 р. 80 547 грн., квітень 2017 р. 8 768 грн., червень 2017 р. 12 833 грн., вересень 2017 р. 6 387 грн., грудень 2017 р. 17 329 грн., січень 2018 р. 8 122 грн., а також заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 670 506 грн. (жовтень 2016 року в сумі 60 057 грн.; січень 2017 року в сумі 38 820 грн.; лютий 2017 року в сумі 52 793 грн.; березень 2017 року в сумі 41 342 грн.; квітень 2017 року в сумі 1 542 грн.; травень 2017 року в сумі 49 780 грн.; червень 2017 року в сумі 103 020 грн.; липень 2017 року в сумі 8 978 грн.; серпень 2017 року в сумі 78 099 грн.; вересень 2017 року в сумі 52 157 грн.; жовтень 2017 року в сумі 54 468 грн.; листопад 2017 року в сумі 27 194 грн.; грудень 2017 року в сумі 48 613 грн.; січень 2018 року в сумі 53 643 грн.).

На підставі приведеного акту перевірки ГУ ДФС 16.07.2019 р. прийнято податкові повідомлення-рішення: № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 839 082,50 грн., в тому числі за основним платежем 671 266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 167 816,50 грн.; № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 151 066 грн. та зменшення розміру від`ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу, на загальну суму 14 772 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 925122,50 грн., в тому числі за основним платежем 740 098 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 185 024,50 грн.

Рішенням ДПС України від 26.09.2019 р. № 3473/6/99-00-08-05-02 скарга платника податків на податкові повідомлення-рішення залишена без задоволення.

Спірним питанням в цій справі є доведеність фактичного здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Олісвейт» (попередня назва ТОВ «Естер-Маркет»), ТОВ «Бафаір» (попередня назва ТОВ «Фабья-К»), ТОВ «Анвіра-Пром» (попередня назва ТОВ «Експертбілд»), ТОВ «Волтех» (попередня назва ТОВ «Дарджест»), ТОВ «Сантікс-С», ТОВ «Шолдерснаб» (попередня назва ТОВ «Альт-Стандарт»), ПП «Асгард-Охорона», ТОВ «Сорцеф», ТОВ «Сонкей», ТОВ «Білд-Вікс», ТОВ «Буд-Інженерія», ТОВ «Вотмір» (попередня назва ТОВ «Фолекс»), ТОВ «Фруктплюс», ТОВ «Кавіста», ТОВ «Ранпром» (попередня назва ТОВ «Амрон-Буд»), ТОВ «Продос» з придбання товарів.

Судом першої інстанції повне та всебічно досліджені спірні господарські операції, зокрема, факт укладення позивачем договорів з приведеними контрагентами, підтвердження належним чином оформленими первинними документами фактичного отримання товару, розрахунку позивача за придбаний товар, а також обставини реалізації придбаного у контрагентів товару іншим суб`єктам господарювання.

Суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, тому не здійснює в цьому судовому рішенні дослідження спірних господарських операцій.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 5-7 цього Положення витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з пунктом 9 Положення не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Позивачем як в ході податкової перевірки, так й ході судового розгляду справи належним чином оформленими первинними документами підтверджено фактичне придбання товарів, їх обсяг та вартість, подальшу реалізацію придбаних товарів суб`єктам господарювання, тобто використання придбаних товарів у в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Таким чином, суд доходить до висновку, що формування позивачем витрат звітного періоду за спірними господарськими операціями підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, ці витрати здійснені для подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Правомірність визначення складу витрат та доходів у звітних періодах вказує на правомірність визначення позивачем показників звіту про фінансові результати в контексті спірних господарських операцій, відповідно, висновок контролюючого органу про заниження фінансового результату є необґрунтованим, що свідчить про протиправність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток податковим повідомлення-рішенням № .

Правомірність формування витрат та доходів обумовлює правомірність формування позивачем показників звітності з податку на додану вартість за тими самими господарським операціям.

Як встановлено п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у зазначеній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 цього кодексу у вказаній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

За положеннями п. 198.6 ст. 198 у вказаній редакції не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначається порядок складання та реєстрації податкової накладної.

Видача позивачу належним чином оформлених податкових накладних контрагентами-постачальниками не є спірним питанням. Також не є спірним питанням факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням товарів, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на п.ідставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, повністю відтворюють зміст господарських операцій, містять інформацію щодо фактично здійснених господарських операцій. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем товарів за спірними угодами, оприбуткування таких товарів, подальший рух та використання у власній господарській діяльності.

Оскільки формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за спірними господарськими операціями підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, позивачем товари придбавались задля подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність порушень з боку позивача при формуванні складу податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно, є протиправним податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 839 082,50 грн., в тому числі за основним платежем 671 266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 167 816,50 грн., та податкове повідомлення-рішення № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 151 066 грн. та зменшення розміру від`ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу, на загальну суму 14 772 грн.

Доводи апелянта зводяться до того, що всі контрагенти позивача є фігурантами у кримінальних провадженнях, відкритих за статтями 205, 209 Кримінального кодексу України; контрагенти позивача формують податковий кредит за податковими накладними із номенклатурою, яка повністю не відповідає номенклатурі, зазначеній у податкових накладних, виписаних на адресу позивача, а товар, ідентичний задекларованому позивачем, був проданий підприємствами-покупцями ТОВ «Сервісний центр «Металург», ТОВ «Компанія У.Б.К.», ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», ТОВ «Активенергоугруп», тобто, фактично має місце придбання товару та послуг, джерело походження яких не встановлено, а наявність факту реалізації позивачем товару є свідченням набуття товару у власність (безоплатного отримання товарів) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Стосовно зазначення апелянтом, що усі контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, відкритих за статтями 205, 209 Кримінального кодексу України, суд зазначає наступне.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В розглядуваному випадку відсутній вирок, що набрав законної сили, а сам по собі факт відкриття кримінального провадження не має правового значення та жодним чином не стосується предмету доказування в цій справі, тому факт відкриття кримінальних проваджень за умови відсутності відповідного процесуального рішення (вироку), яким встановлена вина певних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути підставою для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Доводи апелянта про формування контрагентами позивача податкового кредиту за податковими накладними із номенклатурою, яка повністю не відповідає номенклатурі, зазначеній у податкових накладних, виписаних на адресу позивача, суд зазначає таке.

Відповідачем у порушення приписів частини 2 статті 77 КАС України не надано належних доказів на підтвердження відсутності факту придбання контрагентами-постачальниками проданого позивачу товару, а саме доказів відсутності придбання такими контрагентами в інших податкових періодах такого товару.

Доводи апелянта стосовно безтоварності господарських операцій ґрунтуються на не підтвердженні придбання саме контрагентами позивача товару, тобто сумнівними є операції саме контрагентів позивача з його контрагентами.

З цього приводу суд вказує, що невиконання контрагентами та його постачальниками своїх податкових зобов`язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

При цьому суд зазначає, що контролюючий орган з цього питання та з питання відсутності у контрагентів позивача трудових та матеріально-технічних ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, посилається на податкову інформацію, отриману за результатами аналізу баз даних контролюючого органу, проте така інформація не є належним доказом податкового правопорушення добросовісного платника податків.

Так, статтею 83 Податкового кодексу України встановлений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, в якому міститься і податкова інформація (підпункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83).

Згідно з підпунктом 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків. За результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.

Судом встановлено, що у ході перевірки позивача контролюючим органом зустрічні звірки з контрагентами з питань підтвердження отриманих від ТОВ «НВП «Енергопривід» відомостей щодо господарських відносин між ними не проводилася, а відповідачем використана податкова інформація щодо цього контрагента, наявна в базах даних інформаційних систем ДФС, на підставі якої й зроблено висновки про відсутність у контрагентів необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів, а також невідповідності номенклатури придбаного та реалізованого товару.

Оскільки зустрічна звірка з безпосередніми постачальниками позивача не проводились, тому така інформація не може бути підставою для висновків щодо проведення безтоварних операцій. Такі висновки є лише припущенням контролюючого органу.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом в розумінні процесуального закону і сама по собі не породжує правових наслідків для платника податків.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16.

Стосовно посилання апелянта на доведеність факту безоплатного отримання товару позивачем суд зазначає наступне.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Враховуючи доведеність оплатного придбання товару позивачем за спірними господарськими операціями саме у контрагентів-постачальників, цей товар у будь-якому разі на може вважатися безоплатно наданим у розумінні приведеної правової норми.

Також суд звертає увагу на те, що результати спірних господарських операцій призвели до змін в активах підприємства та його зобов`язаннях і реально спричинили зміни майнового стану платника податків в частині отримання позивачем прибутку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.02.2020 р. в справі № 280/5663/20 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.02.2020 р. в справі № 280/5663/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергопривід» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 05.10.2020 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко