Справа № 161/10632/20
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/320/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

03.07.2020 позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовує тим, що 24.06.2020 відповідачем складена постанова серії ЕАМ №2729822, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700 грн.

У зв`язку із тим, що на переконання позивача, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення винесена передчасно та без з`ясування усі обставин, а тому незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Свій позов мотивує тим, що зупинився на місці для зупинки (стоянки) осіб з інвалідністю оскільки така зупинка була аварійною у зв`язку із перегрівом мотору, а диспозиція ч.5 ст.122 КУпАП передбачає виключення з правил стоянки (зупинки) у спеціальних місцях, відведених для осіб з інвалідністю, яке полягає у можливості зупинки на такому місці у випадку вимушеної зупинки.

Ухвалою від 08.07.2020 позов прийнято до розгляду, в справі відкрито провадження, встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.

У встановлений в ухвалі строк, 05.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував обґрунтування позивача щодо незаконності постанови, складеної відносно нього.

Зауважено про те, що під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу інспектором поліції було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив стоянку у місці, визначеному для стоянки (зупинки) транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. При з`ясуванні обставин, ОСОБА_1 пояснив що зупинився у вказаному місці, оскільки було багато вільних місць, жодного автомобіля крім його на паркові не було, тому він не міг перешкодити водіям з інвалідністю скористатися місцем для стоянки.

Представник відповідача у своєму відзиві наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 09.09.2020 ОСОБА_1 пояснив, що призупинився на паркові поблизу гуртівні «ПАККО», увімкнув габарити, в цей час пасажирка ОСОБА_2 вийшла в магазин по воду. Так як автомобіль старий то перегрівся, тому послав жінку по воду, аби долити. Зазначає, що стояв напроти входу в гартівню, де було місце для осіб з інвалідністю. Більше нікого на парковці не було жодних інших транспортних засобів. Пояснює, що пригальмував, коли жінка вийшла з автомобіля, після чого до нього під`їхали поліцейські. Пояснив, що авто зламалося, однак на його пояснення працівники поліції не зреагували. Переконаний, що інспектор повинен був спочатку попередити його про відповідальність і попросити від`їхати, а не одразу складати постанову.

Представник відповідача Кухарська О.В. в судовому засіданні наголосила на тому, що ОСОБА_1 здійснив стоянку з межах дії знаку «Особи з інвалідністю», не маючи при собі посвідчення інваліда. Про перегрів автомобіля нічого не повідомлялось. Вказує, що разом із відзивом на адресу суду надіслано відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано процедуру розгляду справи. Заявила клопотання про проведення окремої процесуальної дії перегляду в судовому засіданні відеозаписів з DVD-R «ALERUS» диску, наданий Управлінням патрульної поліції у Волинській області.

В судовому засіданні оголошено було перерву до 01.10.2020 для проведення окремої процесуальної дії.

В судове засідання 01.10.2020 представник відповідача та позивач не з`явилися.

01.10.2020 в судовому засіданні проведено окрему процесуальну дію, а саме судом здійснено перегляд відеозаписів з DVD-R «ALERUS» диску, наданий Управлінням патрульної поліції у Волинській області.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205, ст. 262 КАС України, у зв`язку з тим, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розгляд справи здійснювати на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2729822 від 24.06.2020, 23.06.2020 о 23 год. 56 хв. у м. Луцьк по вул. Ковельська, в районі будинку №68А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки», додаткової таблички 7.17 «Особи з інвалідністю» та дорожньої розмітки 1.30, чим порушив вимоги п.33 ПДР, що кваліфіковано за ч.5 ст.122 КУпАП, через стосовно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

З обґрунтувань позовної заяви вбачається, що відповідач зауважував інспекторам поліції про причину зупинки аварійний перегрів автомобіля, однак його пояснення не було взято до уваги. Така обставина, на переконання позивача, є важливою для встановлення наявності складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення від інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлення останнім доводів.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте посправі рішення, а постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, крім даних визначених вище, повинна містити відомості, серед іншого про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис тощо.

В постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2729822 від 24.06.2020 в графі 7 «до постанови додаються» вказано відеозаписи з бодікамери аа00516 та zm0318.

Вказані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських додано представником відповідача до відзиву на позовну заяви, щодо них проведено окрему процесуальну дію, а саме досліджено їх в судовому засіданні 01.10.2020.

Так, з досліджених відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 у розмові з інспектором поліції не заперечував того факту, що він припаркувався на місці стоянки (зупинки) транспортних засобів для осіб з інвалідністю, однак, за його словами, це не спричиняє перешкод іншим учасникам руху, в тому числі особам з інвалідністю, оскільки всі місця на паркові вільні. Надалі, водій пояснив причину стоянки - «висадив жінку, щоб та пішла купити сигарети».

Зафіксовані у відеозаписах пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються з його поясненнями, викладеними у позовній заяві а також з усними поясненнями, наданими в судовому засіданні 09.09.2020.

Окрім того, на відеозаписах здійснених на нагрудні камери інспекторів поліції, не зафіксовано жодних пояснень ОСОБА_1 , які б свідчили про здійснення будь-якої аварійної зупинки, поломки автомобіля.

Таким чином, жодними наявними у справі матеріалами не підтверджується обставина, на яку вказує відповідач у своїй позовній заяві.

Натомість судом враховано той факт, що ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в позовній заяві, а також у своїх усних поясненнях в судовому засіданні не заперечував, але стверджував дійсність зупинки на місці для зупинки (стоянки) транспортних засобів для осіб з інвалідністю.

Тому, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, дослідивши усі наявні матеріали, та докази, надані сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки, в судовому засіданні не встановлено неправомірності дій інспектора поліції, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, позов в частині скасування постанови задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.10.2020.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій