Справа № 520/10641/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

01.10.2020 р. справа №520/10641/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до ОСОБА_1
простягнення 25.000,00 грн. податкового боргу, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 11.08.2020р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 25.08.2020р. після надходження з підрозділів ДМС України відомостей щодо місця реєстрації платника податків - громадянина. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 25.09.2020 р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області (далі за текстом - контролюючий орган, податковий орган, адміністративний орган, владний суб`єкт, ГУ, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 25.000,00 грн. коштів за податковим боргом.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку зі сплати транспортного податку за 2018 рік, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 18.05.2018р. №115-1307-2030, яке пройшло процедуру узгодження. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, ОСОБА_1 (далі за текстом - платник, боржник), у розумінні ч.11 ст.126 КАС України був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, проте правом на подання письмового відзиву не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС в Харківській області, платник податків - боржник з 29.02.2012р. постійно та безперервно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлена контролюючим органом вимога про стягнення коштів ґрунтується на платежі за винесеним Головним управлінням ДФС у Харківській області (юридичним та фактичним правонаступником якого є позивач по справі) податковим повідомленням-рішенням від 18.05.2018р. №115-1307-2030 про нарахування 25.000,00 грн. транспортного податку за 2018 рік.

Згадане рішення контролюючого органу було направлено на адресу: м. Харків, вул. Толбухіна, буд. 103, відповідне поштове відправлення платником не одержувалось, було повернуто до контролюючого органу.

Податкова вимога №127215-17 від 12.11.2018 року також була направлена контролюючим органом за адресою м. Харків, вул. Толбухіна, буд. 103, відповідне поштове відправлення платником не одержувалось, було повернуто до контролюючого органу.

Стверджуючи, що платник безпідставно не виконав податкового обов`язку у добровільному порядку та існують підстави для примусового виконання податкового обов`язку через рішення суду, суб`єкт владних повноважень ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до правовідносин, котрі склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Стосовно заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги про стягнення коштів суд зазначає, що визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України)

Однак, до спірних правовідносин в частині визначення строку оплати підлягає застосуванню спеціальна норма права - п.п. 267.8.1 ст. 267 Податкового кодексу України, де зазначено, що транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що порядок направлення рішень контролюючого органу на адресу платника податків встановлений у ст.ст. 42 та 45 Податкового кодексу України і полягає у направленні документів за податковою адресою платника податків.

Суд з метою встановлення істини по справі самостійно добув докази про офіційне місцезнаходження боржника за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС в Харківській області, які засвідчили, що платник податків з 29.02.2012р. зареєстрований за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд відмічає, що податкове повідомлення-рішення №115-1307-2030 від 18.05.2018 р. було направлено ГУ ДФС у Харківській області (юридичним та фактичним правонаступником якого є позивач по справі) на поштову адресу: м. Харків, вул. Толбухіна, буд. 103.

Проте, указана поштова адреса не є податковою адресою відповідача.

Податкова вимога №127215-17 від 12.11.2018р. також була направлена ГУ ДФС у Харківській області (юридичним та фактичним правонаступником якого є позивач по справі) на адресу: м. Харків, вул. Толбухіна, буд. 103.

Але, указана поштова адреса не є податковою адресою відповідача.

І лише у тексті позову контролюючий орган зазначив правильну податкову адресу платника податків, а саме: Харківська область, с. Хроли, вул. Зеленодольська, буд. 58.

При цьому, судом з відкритих джерел встановлено, що за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, буд.103 наразі знаходиться Шевченківський відділ поліції ГУ НП в Харківській області, а до утворення цього тероргану Національної поліції України знаходилась адміністративна будівля Дзержинського РВ Харківського міського управління ГУМВСУ в Харківській області.

Жодних доказів стосовно того, що вказана адреса у розумінні ст. 45 Податкового кодексу України може бути кваліфікована у якості податковою адреси платника податків-громадянина , контролюючим органом до матеріалів справи не надано.

Таким чином, суд доходить до переконання про те, що платник податків у розумінні ст.ст. 42, 45, 57 Податкового кодексу України не отримував податкового повідомлення-рішення №115-1307-2030 від 18.05.2018р.

Відтак, відносно цього рішення контролюючого органу не розпочинав перебіг і не закінчувався строк на оплату.

Отже, згідно з визначенням п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання за названим податковим повідомленням-рішенням не може бути кваліфіковане судом як податковий борг.

Окрім того, суд доходить до переконання про те, що платник податків у розумінні ст.ст. 42, 45, 57, 59 Податкового кодексу України не отримував і податкової вимоги №127215-17 від 12.11.2018р.

Відтак, стосовно заявленого до стягнення податкового боргу контролюючий орган у розумінні ст. 95 Податкового кодексу України не набув правового приводу для реалізації повноваження з контролю за дотриманням податкової дисципліни у спосіб звернення до суду із вимогою про стягнення боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання, що заявлена владним суб`єктом вимога порушує права та інтереси відповідача у галузі оподаткування, а відтак, задоволенню не підлягає, адже сума грошового зобов`язання за згаданим вище податковим повідомленням-рішенням залишається неузгодженою, а згадана вище податкова вимога не може бути кваліфікована інакше, окрім як ненаправлена за належною податковою адресою.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.