Справа № 460/4141/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/4141/19 пров. № А/857/8085/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів- Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі №460/4141/19 за адміністративним позовом Управління Держпраці у Рівненській області до Дочірнього підприємства «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» про застосування заходів реагування,-

суддя в 1-й інстанції - Зозуля Д. П.,

час ухвалення рішення - 01.06.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 11.06.2020 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Управління Держпраці у Рівненській області звернулося в суд з позовом до відповідача - ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря», в якому просило застосувати до відповідача заходи реагування шляхом повного зупинення ведення газонебезпечних робіт.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції не врахував того факту, що відповідачем не було повністю виконано вимоги припису позивача від 12 вересня 2019 року №38п/07-1/38а щодо необхідності оформлення дозволу територіальних органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечних робіт). Відповідно до вимог припису відповідачу було запропоновано отримати спеціальний дозвіл на здійснення газонебезпечних робіт, однак такий спеціальний дозвіл у встановлений у приписі строк відповідач не виготовив, тому діяльність відповідача пов`язана із проведенням газонебезпечних робіт має бути обмежена в судовому порядку. Добровільна відмова відповідача від ведення газонебезпечних робіт та доручення ведення таких робіт стороннім організаціям, які мають на виконання газонебезпечних робіт спеціальні дозволи, не гарантує працівникам підприємства відповідача безпечних умов праці при виконанні посадових обов`язків, оскільки за відсутності у підприємства дозволу на виконання газонебезпечних робіт, територіальний орган Держпраці не зможе здійснити перевірку дотримання підприємством законодавства у сфері охорони праці. З огляду на вказане просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» після проведення позивачем перевірки жодних газонебезпечних робіт не проводить та наміру самостійного їх здійснення немає, тому вимоги припису Управління Держпраці у Рівненській області від 12 вересня 2019 року №38п/07-1/38а було виконано в повній мірі. Разом з тим, позивачем не надано суду жодних доказів того, що підприємство ухилялося від добровільного виконання вимог припису позивача щодо припинення ведення газонебезпечних робіт на період відсутності дозволу, а також продовжив самостійно здійснювати такі роботи без відповідного дозволу, та/або надав неправдиву інформацію щодо зупинення такої діяльності. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник позивача (апелянта) - Голос С. М. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Шевчук В. С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2019 року згідно з наказом Управління Держпраці у Рівненській області № 1195 від 09 вересня 2019 року та направлення Управління Держпраці у Рівненській області № 909-Н/09-27 від 10 вересня 2019 року посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, пов`язаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини у Дочірнього підприємства «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунальне господарство агрофірми «Зоря», за результатами якої складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 11 вересня 2019 року №38а/07-1, в якому зазначено, що під час позапланової перевірки було виявлено 11 порушень дотримання вимог охорони праці та промислової безпеки.

Зокрема, під час перевірки виявлено такі порушення:

- вимог ст.13 Закону України «Про охорону праці»: п.2 Розділу V Акта) при проведенні газонебезпечних робіт, які проводилися 30 серпня 2019 року (чистка та ремонт каналізаційного колодязя за адресою с. Зоря біля будинку №22 ) виконавцям не надані схеми розташування колодязів каналізаційної мережі, що є порушенням вимог пункту 3.7 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції по організації безпечного ведення газонебезпечних робіт; (п.3 Розділу V Акта) не ведеться журнал обліку газонебезпечних робіт, які виконуються без оформлення наряд-допуску, що є порушенням вимог п.1.12 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції по організації безпечного проведення газонебезпечних робіт; (п.4 Розділу V Акта) газонебезпечні роботи, зокрема роботи в середині каналізаційних колодязях (в тому числі 30.08.2019) виконуються без оформлення наряд-допуску на їх виконання, який передбачає розробку і подальше впровадження комплексу заходів по підготовці і безпечному проведенню газонебезпечних робіт, що є порушенням вимог п.1,10,1.11 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції по організації безпечного ведення газонебезпечних робіт, п.1.5 НПАОП 41.0-1.01-79 Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст; (п.7 Розділу V Акта) на підприємстві не розроблений перелік газонебезпечних робіт за встановленими формами. У переліку повинні бути окремо вказані газонебезпечні роботи: І - що проводяться з оформленням наряду-допуску; II - проведені без оформлення наряду-допуску, але з обов`язковою реєстрацією таких робіт перед їх початком в журналі; III- викликані необхідністю ліквідації або локалізації можливих аварійних ситуацій і шарів, що є порушенням вимог п.1.7 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції по організації безпечного проведення газонебезпечних робіт; (п.9 Розділу V Акта) допущені до роботи 30 серпня 2019 року слюсарі-сантехніки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не забезпечені надійними засобами індивідуального захисту, сигналізатором загазованості, що є порушенням вимог р.3 п.1.3.1,1.3.9; р.5 п.1.5.6 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст; (п.10 Розділу V Акта) в асоцавтомобілі відсутня аптечка для надання домедичної допомоги потерпілим, яка має бути укомплектована згідно з додатком 7 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст, що є порушенням вимог р.3 п.1.3.12 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст; (п.11 Розділу V Акта) потерпілі слюсарі-сантехніки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при виконанні робіт не забезпечені сигнальними жилетами та захисними касками, також індивідуальними поясами з лямками і мотузками на кожного члена бригади, що є порушенням вимог п.4 п.4.3.6 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст, вимог ст.15 Закону України «Про охорону праці»: (п.8 Розділу V Акта) Інженер з охорони праці не в повній мірі виконує функції, передбачені Типовим положення про службу охорони праці підприємства, а саме: не достатньо здійснюється контроль за своєчасним проведенням працівникам інструктажів з охорони праці; та за забезпеченням працівників, які виконують роботи підвищеної небезпеки ЗІЗ, тощо, що є порушенням вимог п.п.2.2,2.4,3.14 НПАОП 0.00-4.21-04 Типового положення про службу охорони праці;

- вимог ст.18 Закону України «Про охорону праці»: (п.5 Розділу V Акта) під час проведення робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи у тому числі в середині каналізаційних колодязів) працівникам не проводиться цільовий інструктаж з охорони праці. Допущені до роботи слюсарі-сантехніки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , водію автотранспортних засобів ОСОБА_4 , які виконували роботи підвищеної небезпеки, в т.ч. і газонебезпечні роботи 30 серпня 2019 року без проведеною цільового інструктажу, який мав бути записаний в наряд-допуск, що є порушенням вимог п.п.3.16,6.7 НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, п.п.1.6.4, 1.6.5 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст, п.п.1.14, 2,10 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції по організації безпечного проведення газонебезпечних робіт; (п.6 Розділу V Акта) допущені до роботи слюсарі-сантехніки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , без проведеного повторного інструктажу з охорони праці на робочому місці у встановлені терміни (запис в журналі реєстрації інструктажів з охорони праці на робочому місці 02 липня 2019 року, однак підписи працівників відсутні), що є порушенням вимог п.п.3.16,6.5 НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, п.п.1.6.4,1.6.5 НПАОП 41.0-1.01-79 Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання і водовідведення населених міст, п.п.1.14 НПАОП 0.00-5.11-85 Типової інструкції по організації безпечного проведення газонебезпечних робіт.

- вимог ст. 21 Закону України «Про охорону праці»: (п.1 Розділу V Акта) не одержаний роботодавцем дозвіл територіальних органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи) перелік яких визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, а саме: пунктом 6 додатку 2 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107.

За результатами проведеної перевірки діяльності відповідача, позивачем складено припис від 12 вересня 2019 року №38п/07-1/38а, в якому з-поміж іншого вказано вимогу щодо необхідності оформлення відповідачем дозволу територіальних органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечних робіт).

Підставою для звернення Управління Держпраці у Рівненській області до суду з цим позовом стало те, що відповідач не виконав вимоги припису від 12 вересня 2019 року №38п/07-1/38а в частині вимоги щодо оформлення дозволу на виконання газонебезпечних робіт.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач доручив виконання необхідних йому газонебезпечних робіт (очищення каналізаційної мережі) стороннім організаціям, які мають на виконання таких робіт спеціальні дозволи, тому відсутня необхідність застосування заходів реагування у вигляді встановлення для відповідача окремої судової заборони щодо здійснення деяких видів діяльності у зв`язку із добровільною відмовою від ведення газонебезпечних робіт. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що відповідач ухилявся від добровільного виконання вимог щодо припинення ведення газонебезпечних робіт на період відсутності у нього відповідного дозволу, а також продовжив самостійно здійснювати газонебезпечні роботи без відповідного дозволу, що також виключає можливість застосування до ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» відповідних заходів реагування у вигляді заборони на здійснення окремих видів діяльності.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V .

Ст.1 вказаного Закону передбачає, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року №2694-XII державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно з пп.16 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (Положення №96) Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці, навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пп.5 п.6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно з ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Ч.3 ст.21 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107, наявний Додаток 2 «Перелік видів робіт підвищеної небезпеки», у п.6 якого зазначено: Газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав вимоги припису позивача від 12 вересня 2019 року №38п/07-1/38а за винятком отримання дозволу територіального органу Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи), що не заперечується позивачем. Вказане підтверджується листом №121 від 12 листопада 2019 року, який адресований начальнику відділу нагляду на об`єктах підвищеної небезпеки та гірничого нагляду Токарець Н. С., листом №125 від 21 листопада 2019 року, який адресований Рівненському відділенню управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Рівненській області, листом №138 від 23 грудня 2019 року, який адресований страховому експерту Рівненського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Рівненській області, наказом ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» №65 від 11 вересня 2019 року, наказом ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» №67/1 від 17 вересня 2019 року, наказом ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» №71/2 від 30 вересня 2019 року.

Щодо отримання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечних робіт), то ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» повідомило позивача, що ведеться збір необхідної документації згідно з переліком для подання на одержання дозволу на проведення газонебезпечних робіт.

Разом з тим, як стверджується матеріалами справи, відповідач згідно з договором №11/11-19 від 11 листопада 2019 року доручив ТОВ «Гарант Сервіс СТ» здійснювати поточний ремонт з гідравлічним очищенням (аварійні роботи) каналізаційної мережі діаметром 300 мм за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Зоря. Процес виконання такого договору сторонами зафіксовано у дефективних актах та акті прийманні-передачі виконаних робіт за листопад 2019 року, оплата за договором проводилася, що підтверджується банківською випискою про рух коштів на рахунках відповідача. Також подібні послуги, відповідач отримував від ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010», що підтверджується наявними у матеріалах справи дефективними актами та актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року. ТОВ «ІК Енергозберігаючі технології 2010» та ТОВ «Гарант Сервіс СТ», послугами яких користувався відповідач, мають відповідні дозволи на проведення газонебезпечних робіт.

Крім того, у матеріалах справи відсутні та позивачем не подано будь-яких доказів того, що відповідач самостійно виконує газонебезпечні роботи у період відсутності у нього відповідного дозволу на ведення таких робіт.

При цьому, вирішуючи питання щодо можливості обмеження діяльності відповідача у спосіб, зазначений позивачем, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи.

У рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

З огляду на вказане, оцінюванню підлягає питання, чи є захід реагування, який позивач просить застосувати до відповідача, співмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Метою застосування заходу реагування у вигляді зупинення ведення газонебезпечних робіт є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

Так, судом встановлено, що ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» після проведення перевірки 11 вересня 2019 року, якою виявлено відсутність у відповідача дозволу на ведення газонебезпечних робіт, та винесення відповідного припису 12 вересня 2019 року №38п/07-1/38а, самостійно не здійснювало газонебезпечних робіт, а доручило виконання таких робіт третім особам, у яких наявний відповідний дозвіл на виконання газонебезпечних робіт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що встановлення відповідних судових заборон, як цього просить позивач, без встановлення умов та критеріїв для їх скасування чи зміни, може призвести до фактичного зупинення підприємницької діяльності ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря», що у спірних правовідносинах не відповідає критеріям пропорційності, так як зрозумілого обґрунтування застосуванню заходу реагування у вигляді заборони на здійснення газонебезпечних робіт позивачем не наведено і належними доказами не доведено, на що в повній мірі звернув увагу суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи колегія суддів дійшла погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відсутня необхідність застосування до відповідача заходів реагування у вигляді встановлення заборони щодо здійснення деяких видів діяльності, оскільки обраний позивачем захід реагування не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як належного та чіткого обґрунтування необхідності встановлення для ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунального господарства агрофірми «Зоря» заборони на здійснення газонебезпечних робіт позивачем не наведено, як і не підтверджено належними доказами, що у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі №460/4141/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
Судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.