Справа № 640/21364/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Укравторесурс» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Укравторесурс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання бездіяльності відповідача, що полягає в обліку функціонального призначення земельної ділянки площею 1,0408 (одна ціла чотириста вісім десятитисячних) га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва як «території комунально-складські», - протиправною; зобов`язання відповідача внести виправлення в облікові документи щодо функціонального призначення земельної ділянки площею 1,0408 (одна ціла чотириста вісім десятитисячних) га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва, включивши її до обліку як «території громадської забудови».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обліковуючи функціональне призначення вказаної земельної ділянки в Містобудівному кадастрі міста Києва як «території комунально-складські» Департамент порушує вимоги Положення про містобудівний кадастр.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що полягає в обліку функціонального призначення земельної ділянки площею 1,0408 (одна ціла чотириста вісім десятитисячних) га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва як «території комунально-складські» протиправною; зобов`язано Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести виправлення в облікові документи щодо функціонального призначення земельної ділянки площею 1,0408 (одна ціла чотириста вісім десятитисячних) га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва, включивши її до обліку як «території громадської забудови».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт наголошує, що внесення змін до містобудівної документації, в тому числі генерального плану населеного пункту вноситься рішенням ради, яка затвердила містобудівну документацію, однак відповідного рішення про внесення змін до діючого Генерального плану міста в частині зміни функціонального статусу ділянки Київська міська рада не приймала. Наголошує, що суд першої інстанції здійснив підміну повноважень Київської міської ради.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якій зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 10.06.1997 між Закритим акціонерним товариством «Укравторесурс», правонаступником якого є позивач, та Київською міською державною адміністрацією укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), що зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування землею 10.06.1997 за №72-5-00022 (т. 1 а.с. 10) (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 28.10.1996 №1704 надає, а Закрите акціонерне товариство «Укравторесурс» приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 15390 кв. м, в тому числі за рахунок ділянки 1 - 12289 кв. м з них: промислова забудова - 11389 кв. м (капітальна 1-2 х поверхова - 3100 кв. м, тимчасова - 1200 кв. м, допоміжна та прилегла - 7089 кв. м), залізничне полотно - 500 кв. м, громадська капітальна 1 - 3 поверхова забудова - 400 кв. м; ділянки 2-3 101 кв. м (капітальна 1 - 2 поверхова - 350 кв. м, тимчасова - 850 кв. м, допоміжна та прилегла - 1901 кв. м згідно з планом земельного користування.

Згідно з пунктом 1.2 Договору земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування строком на 49 років для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку та складських приміщень на вул. Короленківській, 4 у Залізничному районі та для експлуатації та обслуговування складських приміщень на вул. Фізкультури, 23 у Залізничному районі місті Києва.

20.11.2008 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №2/421 (т. 1 а.с. 17-19) за позовом Закритого акціонерного товариства «Укравторесурс» до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про внесення змін до договору, визнано укладеною угоду до договору оренди земельної ділянки від 10.06.1997 №72-5-00022 в редакції, яка підписана Закритим акціонерним товариством «Укравторесурс», та зобов`язано Головне управління земельних ресурсів зареєструвати угоду, що визнана укладеною.

Угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 10.06.1997 №72-5-00022 (т. 1 а.с. 11) зареєстрована Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, про що зроблено запис від 07.04.2009 №72-6-00572 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до вказаної угоди про внесення змін Київська міська рада, як орендодавець та Закрите акціонерне товариство, як орендар виклали пункт 1.1 договору в наступній редакції: «Київська міська рада на підставі рішення Київської міської ради від 12.07.2007 №1093/1754 надає Закритому акціонерному товариству «Укравторесурс» в оренду земельну ділянку загальною площею 1,0408 га та земельну ділянку площею 0,1812 га в межах червоних ліній, згідно з додатками, що є невід`ємною частиною цього Договору…».

Пункт 1.2 договору сторони виклали в наступній редакції: «Земельна ділянка розміром 1,0408 га надається в тимчасове довгострокове користування строком на 49 років для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом на вул. Короленківській, 4 у Голосіївському районі м. Києва та земельна ділянка розміром 0,1812 га надається в тимчасове користування на умовах оренди строком на 5 років (на період будівництва) для організації будівництва».

Строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 1,0408 га, що надана у користування на 49 років, згідно з договором оренди земельної ділянки зареєстрованого 10.06.1997 №72-5-00022 у книзі записів державної реєстрації договорів, рахувати з 10.06.1997 (пункт 3 угоди).

Наразі на земельній ділянці позивач веде будівництво «Торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 18.02.2013 №ІУ 82 (т. 1 а.с. 23).

Водночас, 25.07.2018 позивач отримав у Департаменті довідку (витяг) з містобудівного кадастру №5978/0/12-53/12-03-18 (т. 1 а.с. 24), згідно з якою за чинною містобудівною документацією функціональне призначення названої земельної - «території комунально-складські».

Листом від 01.11.2019 №1-0111/19/УАР позивач звернувся до відповідача, в якому, посилаючись, зокрема, на вказані обставини, просив внести виправлення в облікові документи щодо функціонального призначення земельної ділянки, площею 1,0408 га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва, включивши її до обліку як «території громадської забудови».

Проте, відповіді на зазначений лист позивач не отримав.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності, натомість позивач надав достатньо доказів в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 Положення про містобудівний кадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №559 (далі - Положення №559), містобудівний кадастр - державна система зберігання та використання геопросторових даних про територію, адміністративно-територіальні одиниці, екологічні, інженерно-геологічні умови, інформаційних ресурсів будівельних норм, державних стандартів і правил для задоволення інформаційних потреб у плануванні територій та будівництві, формування галузевої складової державних геоінформаційних ресурсів.

Містобудівний кадастр ведеться уповноваженими органами містобудування та архітектури, які можуть утворювати для цього служби містобудівного кадастру (далі - уповноважені органи містобудування та архітектури) (пункт 8 Положення №559).

Відповідно до пунктів 24 та 25 Положення №559 з питання організації кадастрової служби (у разі утворення) відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування затверджується Положення про службу містобудівного кадастру відповідного рівня та визначаються умови виділення штатних одиниць, забезпечення їх приміщеннями, комп`ютерною та іншою технікою, меблями, програмними засобами, фінансування кадастрової діяльності, інші умови. Уповноважені органи містобудування та архітектури спрямовують роботу служб містобудівного кадастру (у разі їх утворення) за такими напрямами, зокрема: створення та ведення містобудівного кадастру, в тому числі містобудівний моніторинг об`єктів, із залученням науково-дослідних і проектних організацій.

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2012 №588/7925 «Про Службу містобудівного кадастру» створено Службу містобудівного кадастру у складі Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та затверджено Положення про Службу містобудівного кадастру Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Положення №588/7925).

В той же час, рішенням Київської міської ради від 15.03.2012 №198/7535 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» Головне управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменовано у Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (пункт 2.6).

При цьому, ведення містобудівного кадастру здійснюється за принципами, зокрема: узгодженості завдань із створення та розвитку містобудівного кадастру із завданнями створення та розвитку державного земельного кадастру, національної інфраструктури геопросторових даних та Національної програми інформатизації; актуальності, достовірності, повноти, цілісності, точності та обґрунтованості інформаційних ресурсів містобудівного кадастру; інтероперабельності з інформаційними системами державного земельного кадастру та інших галузевих кадастрів і реєстрами, що належать до державних інформаційних ресурсів (пункт 4 Положення №559).

Таким чином, відповідач, здійснюючи ведення містобудівного кадастру повинен дотримуватися вказаних принципів та наповнювати інформаційні ресурси містобудівного кадастру актуальними, достовірними, повними, цілісними, точними та обґрунтованими даними, які є інтероперабельними з інформаційними системами державного земельного кадастру та іншими галузевими кадастрами і реєстрами, що належать до державних інформаційних ресурсів.

В свою чергу, згідно з пунктом 8 Положення №588/7925 Служба містобудівного кадастру здійснює, зокрема: операції з отримання та реєстрації кадастрової інформації; контроль за станом кадастрової інформації; операції з первинної обробки даних, із зберігання та оновлення кадастрової інформації; операції з внесення даних до баз даних містобудівного кадастру; операції з інформаційного обміну з нормативно визначеними базами даних; операції з формування кадастрових документів та їх видачу за запитом; розвиток та вдосконалення містобудівного кадастру на відповідній території; операції з ведення банку даних містобудівного кадастру; попередній розгляд заяв власників, користувачів та розпорядників земельних ділянок, будівель і споруд, ділянок і вузлів інженерних та транспортних комунікацій щодо передбачених змін або реконструкції на відповідність чинним містобудівним регламентам, підготовку висновків; збір, формування та аналіз інформації, необхідної для ведення містобудівного моніторингу.

За змістом пункту 9 Положення №588/7925 Служба додатково забезпечує, зокрема: оперативне програмно-технічне та технологічне обслуговування містобудівного кадастру; розвиток містобудівного кадастру шляхом організації проведення робіт з удосконалення структури даних, програмно-технічного блоку, способів введення, обробки, зберігання та надання даних тощо.

Джерелами вихідної інформації для містобудівного кадастру є, зокрема, юридичні і фізичні особи, що мають матеріали, необхідні для формування містобудівного кадастру (пункт 17 Положення №588/7925).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.06.2018 №НВ-018 (т. 1 а.с. 25-29) цільове призначення земельної ділянки, площею 1,0408 га, кадастровий номер :72:146:0005, переданої позивачу згідно з актом від 07.04.2009 (т. 1 а.с. 16 на звороті), - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будівель, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використанням земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом.

Разом з тим, згідно з пунктом 8 архітектурно-планувальним завданням (АПЗ) від 25.05.2007 №07-0189 на проектування будівництва «Торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом» за адресою: вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, затвердженого заступником начальника Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, вид функціонального використання ділянки - територія за функціональним призначенням відноситься до зони громадської забудови відповідно до Генерального плану розвитку міста, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804.

Крім того, згідно з листом Комунальної організації «Інститут Генерального плану м. Києва» від 27.07.2018 №13-2174 (т. 1 а.с. 34) у проекті Генерального плану міста Києва функціональне призначення території, на якій знаходиться земельна ділянка (кадастровий номер :72:146:0005), передбачено як території перспективної громадської забудови.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши вказані обставини в контексті наведених правових норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обліковуючи функціональне призначення земельної ділянки (кадастровий номер :72:146:0005) в Містобудівному кадастрі м. Києва як «території комунально-складські», відповідач не переконався в актуальності, достовірності та обґрунтованості такого функціонального призначення та в рамках схеми функціонального зонування території відніс земельну ділянку до іншої функціональної зони, яка не відповідає цільовому призначенню ділянки.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що наразі зазначена земельна ділянка обліковується з іншими інформаційними даними, зокрема, з тим, про які просить позивач та/або відповідачем вирішено звернення позивача від 01.11.2019 №1-0111/19/УАР, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність протиправної бездіяльності відповідача, що полягає в обліку функціонального призначення земельної ділянки площею 1,0408 га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва як «території комунально-складські».

Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що позивач в межах даної справи обрав належний та ефективний спосіб захисту його порушеного права шляхом зобов`язання відповідача внести виправлення в облікові документи щодо функціонального призначення земельної ділянки площею 1,0408 (одна ціла чотириста вісім десятитисячних) га, кадастровий номер :72:146:0005, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом, що розташована на вул. Короленківській, 4, у Голосіївському районі м. Києва, в Містобудівному кадастрі м. Києва, включивши її до обліку як «території громадської забудови», з огляду на що така позовна вимога також підлягає задоволенню.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що суд першої інстанції здійснив підміну повноважень Київської міської ради шляхом внесення змін до діючого Генерального плану міста в частині зміни функціонального статусу ділянки, оскільки внесення виправлення в облікові документи щодо функціонального призначення земельної ділянки є лише приведенням відповідної інформації до актуальності, достовірності та обґрунтованості такого функціонального призначення в рамках схеми функціонального зонування території, натомість функціональне призначення земельної ділянки змінено не було.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що наявність інформації про цільове призначення земельної ділянки, як «території комунально-складські» не відповідає дійсності та прийнятим нормативно-правовим актам.

В свою чергу, відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування наведених обставин, зокрема, що земельні ділянка має інше цільове призначення ніж те, про яке вказано позивачем та яке підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов