Справа № 639/4901/20
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 р. № 639/4901/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 05.08.2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом до КП «Жилкомсервіс», в якому просив суд: визнати дії відповідача неправомірними з приводу розгляду запиту позивача про доступ до публічної інформації від 25.06.2020 року; зобов`язати відповідача поновити порушені права позивача та направити його запит про доступ до публічної інформації від 25.06.2020 року до Виконавчого комітету Харківської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.06.2020 року він звернувся в якості споживача до директора комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс») із запитом про доступ до публічної інформації, у якому згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» та пункту 8 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (надалі - Міністерство) від 17.07.2018 № 176 «Про затвердження Переліку технічної документації на багатоквартирний будинок» просив направити на свою адресу завірену копію плану прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 . 06 липня 2020 р. директор КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_2 надав позивачу відповідь № Н- 20/8703.07-04, у якій повідомив позивача про наказ Міністерства від 16.11.2011 № 290 «Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації» . Для отримання інформації щодо детального плану населеного пункту ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Позивач вважає, що КП «Жилкомсервіс» не виконало вимоги ст. ст. 19, 40, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 22-24 Закону, тому що відмовило йому у наданні потрібної інформації, не направило його запит про доступ до публічної інформації до Виконавчого комітету Харківської міської ради та не повідомило про право на оскарження відповіді № Н-20/8703.07-04 від 06 липня 2020 р.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від представника відповідача - КП «Жилкомсервіс» - 23.09.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що позивач звернувся до КП «Жилкомсервіс» стосовно надання план-схеми прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 .

Тобто, позивач звернувся до юридичної особи - КП «Жилкомсервіс», яка не є розпорядником запитуваної інформації у розумінні ст. 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації», проте який за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону України «Про звернення громадян», розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п`ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону України «Про звернення громадян»), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом України «Про звернення громадян». При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, КП «Жилкомсервіс» має розглядати запит позивача за Законом України «Про звернення громадян», про що було зазначено у відповіді на запит.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Зазначає, що відповідь на запит позивача була надана протягом встановленого строку та згідно вимог, передбачених ст. 15 Закону України «Про звернення громадян». Вважає, що права позивача при наданні відповіді на запит не були порушені.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 , 25 червня 2020 року звернувся до директора Комунального підприємства «Жилкомсервіс» із запитом про доступ до публічної інформації, у якому просив направити на свою адресу завірену копію плану прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 (а.с. 2).

Директором КП «Жилкомсервіс» Мальованим Г.О. надана позивачу відповідь від 06.07.2020 року за вих. № Н- 20/8703.07-04, в якій повідомлено позивача, що перелік технічної документації на багатоквартирний будинок затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України № 176 від 17.07.2018. При цьому, будинок АДРЕСА_1 приймався на баланс підприємства в 2007 році.

З наданої відповіді судом встановлено, що відповідач повідомив позивача про те, що план земельної ділянки на будинок АДРЕСА_1 при прийманні даного будинку на баланс, до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» не передавався, та Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» не є замовником технічної документації (в тому числі планів земельної ділянки).

Заявнику також було повідомлено про те, що Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради "Про затвердження визначеної площі прибудинкової території, яка підлягає прибиранню в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м.Харкова, що знаходиться в господарському віданні комунального підприємства «Жилкомсервіс»" від 09.11.2011 № 809 визначені площі прибудинкових територій житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова, які підлягають прибиранню та знаходяться в господарському віданні комунального підприємства «Жилкомсервіс».

Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» повідомлено ОСОБА_1 про те, що у відповідача не має правових підстав для задоволення його звернення. Для отримання інформації щодо детального плану населеного пункту рекомендовано звернутись до Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Вважаючи, що КП «Жилкомсервіс» не виконало вимоги ст. ст. 19, 40, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 22-24 Закону, тому що відмовило позивачу у наданні потрібної інформації, не направило запит про доступ до публічної інформації до Виконавчого комітету Харківської міської ради та не повідомило про право на оскарження відповіді № Н-20/8703.07-04 від 06 липня 2020 р., ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (зі змінами та доповненнями).

Статтею 1 вказаного Закону надано визначення публічної інформації, згідно якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

З аналізу даної норми законодавства можна дійти висновку про те, що публічна інформація така інформація, яка була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством або така, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Тобто, положення вказаного закону регулюють, зокрема, правовідносини з приводу забезпечення отримання громадянами або іншими особами інформації, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом, серед іншого, надання інформації за запитами на інформацію.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до Статуту КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО „ЖИЛКОМСЕРВІС, копія якого надана представником відповідача до матеріалів справи, належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення 4 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 26.07.2006 року № 69/06 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» .

Засновником Підприємства є Харківська міська рада, власником майна Підприємства є територіальна громада м. Харкова, в особі управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що КП "Жилкомсервіс" може бути розпорядником публічної інформації лише як юридична особа, яка фінансується з місцевих бюджетів, лише стосовно надання інформації щодо використання бюджетних коштів.

Судом із змісту запиту ОСОБА_1 встановлено, що позивач звернувся до КП «Жилкомсервіс» стосовно надання план-схеми прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 . Тобто, позивач звернувся до юридичної особи, що фінансується з місцевого бюджету не стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Тому суд приходить до висновку про те, що КП «Жилкомсервіс» не є розпорядником запитуваної інформації у розумінні ст. 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та відповідачем правильно здійснювався розгляд поданого звернення у відповідності до Закону України "Про звернення громадян".

Суд також зазначає, що статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Дійсно, відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, обов`язок розпорядника інформації щодо надання відповіді на отриманий запит - має імперативний характер, незалежно від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядник публічної інформації.

Оскільки, як було зазначено, відповідач КП "Жилкомсервс" не є розпорядником запитуваної інформації, заявнику було роз`яснено про можливість звернутись із зверненням безпосередньо до Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Разом з тим, вирішуючи дану справу та оцінюючи оскаржувану бездіяльність відповідача, суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджено, що відповідь на звернення ОСОБА_1 від 25.06.2020 року була надана 06.07.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Таким чином, судом робиться висновок, що відповідь на запит позивача була надана протягом встановленого строку та згідно вимог, передбачених ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».

Щодо вимог позивача, що відповідачу необхідно було направити його звернення до Виконавчого комітету Харківської міської ради, суд зазначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи відповідачем правомірно розглянуто запит ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян", виходячи з чого суд при розгляді справи враховує дотримання відповідачем вимог цього Закону.

Вимогами ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

З аналізу наведеної норми законодавства випливає те, що КП "Жиломсервіс" у необхідно було у п`ятиденний термін направити запит за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення

Між тим, у відповіді КП "Жилкомсервіс" № Н-20/8703.07-04 від 06.07.2020 року, наданої ОСОБА_1 , судом встановлено, що заявнику було запропоновано звернутись із таким зверненням безпосередньо до Виконавчого комітету Харківської міської ради".

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем були порушені вимоги ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", оскільки відповідачу необхідно було направити запит ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради. , а тому - позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також погоджується із доводами позивача, що в порушення вимог чинного законодавства заявнику у наданій відповіді № Н-20/8703/07-04 від 06.7.2020 року КП "Жилкомсервіс" не повідомило ОСОБА_1 про можливість та порядок оскарження.

Оскільки, частиною 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 цього ж Закону, зокрема, передбачено, що у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Порядок оскарження також визначено і статтею 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Як встановлено із наданої відповідачем відповіді, КП "Жилкомсервіс" , в порушення статті 15 Закону України "Про звернення громадян", порядок оскарження наданої відповіді на звернення позивачу не роз`яснило.

На підставі викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині позову є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В контексті приписів ст. 2 КАС України судовому захисту підлягають виключно права, свободи або законні інтереси особи, які були порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, чого в даному випадку не вбачається.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході розгляду справи судом встановлено факт недодержання КП "Жилкомсервс" вимог законодавства стосовно направлення запиту до Виконавчого комітету Харківської міської ради та ненадання роз`яснення ОСОБА_1 щодо порядку оскарження наданої ним відповіді, чим, на погляд суду, були порушені права позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому поданий позов є таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 14, 77, 90, 139, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства "Жилкомсервіс" під час розгляду запиту "Про доступ до публічної інформації" ОСОБА_1 від 25.06.2020 року в частині ненадання роз`яснень щодо порядку оскарження наданої відповіді № Н- 20/8703.07-04 від 06.07.2020 року.

Зобов`язати Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" направити запит ОСОБА_1 "Про доступ до публічної інформації" від 25.06.2020 року до Виконавчого комітету Харківської міської ради за належністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 жовтня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.