Справа № 240/2968/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2968/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

01 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом, про визнання протиправною бездіяльності Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (відповідача) щодо не перерахунку та не виплати пенсії та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсійне забезпечення враховуючи зарплату за 2013, 2014, 2015 роки.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 15.06.2020 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що позивач помилково трактує норму ч.2 ст.40 Закону, вважаючи, що відповідач повинен врахувати при призначенні пенсії заробітну плату за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме 2013,2014,2015 роки, виключивши 2016, 2017 та 2018 роки, оскільки в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чітко зазначено, що при обчисленні пенсії враховується така складова, як середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, що відповідачем було зроблено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що в позовній заяві йшлося про виключення періодів страхового стажу 2016, 2017 та 2018 років, та врахування при призначенні пенсії заробітну плату за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме 2013,2014,2015 роки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що розмір пенсійної виплати позивача обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 29.02.2016 - за даними персоніфікованого обліку. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при обчислені пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016, 2017 та 2018 роки, що становить 6188,89 грн.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримує пенсію за віком з 14.02.2019.

09.12.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати розрахунок пенсії із зазначенням кожної зі складових, а також повідомити: які періоди роботи та розміру зарплати бралися при її розрахунку та на якій підставі? Яким чином було визначено коефіцієнт страхового стажу? Чи виключались періоди страхового стажу в сумі, що не перевищує 10% страхового стажу? Яким було визначено коефіцієнт зарплати?

Згідно інформації викладеної в листі від 23.11.2019 №В-5791 відповідач повідомив, що період трудової діяльності позивача до 01.01.2004 зараховано до страхового стажу згідно із записами трудової книжки та інших документів, а з 01.01.2004 - за даними системи персоніфікованого обліку.

Страховий стаж позивача для обчислення пенсії, підтверджений документально, становить 37 років 6 місяців 23 дні (450 місяців 23 дні). Коефіцієнт страхового стажу обчислено відповідно до ст. 25 Закону становить 0,37500 (37 років х 12 + 6 місяців): 1200. Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 29.02.2016 - за даними системи персоніфікованого обліку.

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, обчислений як співвідношення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік у розрізі за кожен місяць, з урахуванням виключення із розрахунку заробітної плати періодів роботи Позивача, але не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу (45 місяців), становить 2,95176.

Відповідно до ст. 40 Закону при обчислені пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016, 2017 та 2018 роки, що становить 6188,89 грн.

22.01.2020 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій просив при обчисленні пенсії застосувати заробітку плату його за 2013,2014,2015.

Відповідно до інформації викладеної в листі від 11.02.2020 №221-37/В-02/8-0600/20 відповідач повідомив, що детальні роз`яснення щодо пенсійного забезпечення надані у листі від 23.12.2019, які залишаються в силі.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовляє у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, від якого залежить середньомісячний заробіток для обчислення пенсії.

Згідно ч.1 ст.40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Отже, за змістом наведених норм Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Таким чином, законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Слід також зазначити, що приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії та визначено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

При цьому, згідно частини 2 статті 40 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Слід також зазначити, що коефіцієнт заробітної плати є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачено страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за цей місяць, і безпосередньо залежить від величини отримуваної особою, в даному випадку заробітної плати позивача. Зазначений коефіцієнт визначається щомісячно.

Отже, сума коефіцієнтів заробітної плати не є постійним показником та залежить від розміру заробітної плати, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії.

При цьому, обчислені щомісячні коефіцієнти заробітку підсумовуються та шляхом ділення одержаної суми на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати, визначається середній коефіцієнт заробітної плати особи.

Стаття 44 Закону України № 1058-IV регулює порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 44 вказаного Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до відомостей зазначених у листі УПФУ та матеріалів пенсійної справи, відповідачем при зверненні позивача, було здійснено розрахунок коефіцієнту заробітної плати з урахуванням відпрацьованого позивачем періоду та отриманого за цей період заробітку у відповідності до ч.1 ст. 40 та ч.4 ст. 42 Закону № 1058, тобто, у відповідності та з додержанням вимог законодавства.

Страховий стаж позивача для обчислення пенсії становить 37 років 6 місяців 23 дні (450 місяців 23 дні).

Коефіцієнт страхового стажу обчислено відповідно до ст. 25 Закону становить 0,37500 (37 років х 12 + 6 місяців): 1200.

Отже, розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 29.02.2016 за даними системи персоніфікованого обліку.

Слід зазначити, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за ОСОБА_1 сплачувалися страхові внески, в т.ч. у період з 2013 по лютий 2016 року, тому така заробітна плата врахована відповідачем.

Натомість, з березня 2016 року дані про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.

Отже, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, обчислений як співвідношення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік у розрізі за кожен місяць, з урахуванням виключення із розрахунку заробітної плати періодів роботи позивача, але не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу (45 місяців), становить 2,95176.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки позивач із заявою про призначення пенсії звернувся у 2019 році, відповідачем відповідно до ст. 40 Закону при обчислені пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016, 2017 та 2018 роки, що становить 6188,89 грн.

Крім того, закріплена в абзаці 3 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV норма про можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

Тобто, оптимізація заробітної плати можлива лише при первинному зверненні за пенсією і в подальшому не може бути змінена.

Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

Наведена правова позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року справа № 461/4328/16-а.

Слід зазначити, що матеріали адміністративної справи не містять та позивачем не надано доказів звернення до відповідача у встановленому законодавством порядку під час призначення пенсії з приводу виключення відповідних періодів із розрахунку заробітної плати.

Зважаючи на вищевикладене, позивач помилково трактує норму ч.2 ст.40 Закону, вважаючи, що відповідач повинен врахувати при призначенні пенсії заробітну плату за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме 2013,2014,2015 роки, виключивши 2016, 2017 та 2018 роки, оскільки в Законі № 1058 чітко зазначено, що при обчисленні пенсії враховується така складова, як середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, що відповідачем і було зроблено.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо правомірності дій відповідача при здійснення перерахунку пенсії, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії автоматизованим способом, оскільки для виключення конкретного періоду, заявником повинно бути зазначено цей період при подані заяви про призначення (перерахунок) пенсії.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.