Справа № 620/3788/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/3788/20

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю: секретаря Пархомчука Д.А.,

відповідача Палігіна О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство ''Альфа - Банк'' про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича (далі також - приватний виконавець Палігін О.П., відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Альфа - Банк» (далі також - третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 06.07.2020 про арешт коштів боржника - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 62485583, якою накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 ,відкритого в АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.07.2020 приватним виконавцем Палігіним О.П. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62485583 з примусового виконання виконавчого напису № 18239 від 21.05.2020 та накладено арешт на її рахунок в AT «Ощадбанк». Поряд з цим, на арештований рахунок в AT «Ощадбанк» позивачеві нараховується заробітна плата, яку остання отримує у Комунальному некомерційному підприємстві «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Звертає увагу, що чинним законодавством передбачено окремий порядок здійснення відрахувань з заробітної плати, а тому арешт рахунку, на який позивач отримує заробітну плату, є неправомірним та позбавляє позивача права на отримання заробітної плати.

Ухвалою суду від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 620/3788/20 та призначено підготовче засідання на 02.10.2020.

Ухвалою суду, без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та розглянуто справу по суті.

Позивач надіслала суду заяву про розгляд підготовчого засідання без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судовому засідання позов не визнав, просив відмовити у задоволенні, оскільки на час прийняття оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами. Клопотання про закриття провадження у справі просив не розглядати.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У провадженні приватного виконавця Чернігівської області Палігіна О.П. (далі- виконавець) перебуває виконавче провадження ВП № 62485583 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 21.05.2020 № 18239 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 26058,27 грн.

Постановою виконавця від 06.07.2020 накладено арешт на рахунки боржника (крім коштів заробітної плати, пенсії та соціальних виплат), що містяться на відкритих рахунках в установах банку, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонені законом.

01.09.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою, у якій просила зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Ощадбанк», на який останній нараховується заробітна плата.

09.09.2020 виконавцем винесена постанова про зняття арешту з коштів заробітної плати, які знаходяться на вказаному рахунку.

22.09.2020 АТ «Ощадбанк» направив виконавцю лист № 46-13/8264/10456-БТ, в якому повідомив, що кошти після зарахування на рахунок отримувача стали його власністю, втратили цільовий статус (заробітна плата) та набули статусу вкладу. Тому кошти, зараховані на рахунок , є вкладом, а не заробітною платою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

З аналізу наведених норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках.

Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За змістом частин першої-четвертої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до частини десятої статті 56 Закону № 1404-VIII у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Одночасно частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що рахунки, визначені у частині другій статті 48 Закону № 1404-VIII, є спеціальними при накладенні арешту на кошти, розміщених на таких рахунках.

Враховуючи викладене у сукупності в контексті з положеннями статей 1074 Цивільного кодексу України, 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", суд дійшов висновку, що рахунки на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки з спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, вказані рахунки є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як "зарплатний", що у свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунків, крім обмеження розміру арештованих коштів відповідно до обмежень щодо можливого розміру стягнення.

Так, частиною першою статті 73 Закону № 1404-VIII визначено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати:

1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника;

2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням;

3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;

4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю;

5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;

7) допомогу при усиновленні дитини;

8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

9) допомогу на дітей одиноким матерям;

10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом;

11) допомогу на лікування;

12) допомогу на поховання;

13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення;

14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Як вбачається з наведених положень частини першої статті 73 Закону № 1404-VIII заробітна плата не відноситься до виплат, на які не може бути звернуто стягнення.

Поряд з цим, положеннями частин першої та другої статті 70 Закону № 1404-VIII визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Так, з листа КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» від 25.08.2020 № 04-15/736 видно, що позивачеві відкрито в АТ «Ощадбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 для отримання заробітної плати.

Одночасно, матеріалами справи підтверджено, що позивач повідомляла виконавця про те, що рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», призначений для отримання заробітної плати.

Встановлені обставини свідчать про те, що виконавець був обізнаний, що накладений арешт на рахунок позивача, відкритий у АТ "Ощадбанк", призначений для отримання нею заробітної плати, отже і повинен був врахувати положення частини другої статті 70 Закону N 1404-VIII.

Положеннями статті 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що накладення відповідачем арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 поза межами розміру стягнення у 20% заробітної плати, є протиправним.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача підстав для накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 поза межами розміру стягнення у 20% заробітної плати, суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 06.07.2020 ВП № 62485583 в частині накладення арешту на суму заробітної плати, що перевищує 20% надходжень заробітної плати на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 420,40грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 06.07.2020 ВП № 62485583 в частині накладення арешту на суму заробітної плати, що перевищує 20 % надходжень заробітної плати на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк».

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять грн) 40 коп., сплачений відповідно до квитанції від 22.09.2020 № ПН 55.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку статей 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 . Третя особа : Акціонерне товариство ''Альфа - Банк'', вул. Велика Васильківська,100, м. Київ, 03150.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко