Справа № 200/12799/19-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 200/12799/19-а

адміністративне провадження № К/9901/24518/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 200/12799/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо нарахування та погашення в інтегрованій картці платника ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» процентів за користування розстроченням у розмірі 536173,07 грн. за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)»;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної податкової служби здійснити корегування даних інтегрованої картки платника ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» шляхом виключення нарахованих та погашених процентів за користування розстроченням у розмірі 536173,07 грн. з інтегрованої картки платника ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» та відображення грошових коштів, направлених на їх погашення, як переплата;

- визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 24 вересня 2019 року №;

- визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 24 вересня 2019 року №.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо нарахування та погашення в інтегрованій картці платника ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» процентів за користування розстроченням у розмірі 536173,07 грн. за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної податкової служби здійснити корегування даних інтегрованої картки платника ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» шляхом виключення нарахованих та погашених процентів за користування розстроченням у розмірі 536173,07 грн. з інтегрованої картки платника ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» за кодом платежу 30 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» та відображення грошових коштів, направлених на їх погашення, як переплата.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 24 вересня 2019 року №, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 6, 6, 10, 13, 21, 21, 24, 27, 27, 28, 28, 28, 30, 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 3277104,74 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 327710,47 грн. за платежем податок на додану вартість;

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 24 вересня 2019 року №, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України, та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 31 та 58 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 849101,56 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 169820,31 грн. за платежем податок на додану вартість.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, 28 вересня 2020 року від скаржника надійшла касаційна скарга.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Розділу ІІІ Глави 2 «Касаційне провадження», зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог ст. 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами ч. 4 ст. 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник посилається на п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України.

Відповідно до вказаного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Подана касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, відповідачем не викладено підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, а саме не вказано щодо застосування якої саме норми права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта відсутній висновок Верховного Суду, також не вказано які саме правовідносини можуть вважатись подібними, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 200/12799/19-а.

Варто зазначити, що відповідно до приписів ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (ст. 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи приписи п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України та не викладення Головним управлінням ДПС у Харківській області у касацій скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути скаржнику, що не перешкоджає йому реалізувати своє право звернутися із касаційною скаргою повторно.

Відповідно до ч. 7 ст. 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 200/12799/19-а - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко