Справа № 1.380.2019.006291
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006291
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали про роз`єднання позовних вимог №1.380.2019.001418 від 27.11.2019 (а.с. 40-41) в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 20.12.2019, від 22.01.2020, а також клопотання позивача про виправлення описки в заявлених ним позовних вимогах (а.с. 47-48, 115-116, а.с. 144-145 ) заявлено такі позовні вимоги:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області, які полягали у розстроченні (виплаті 50% у 2018 році та 75% у 2019 році) ОСОБА_1 нарахованого 2018 році підвищення пенсії на підставі Постанови №103;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області, яка полягала у відмові виплатити ОСОБА_1 100% нарахованого підвищення замість 50% виплаченого підвищення пенсії у 2018 році та 75% - у 2019 році;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між нарахованою та виплаченою пенсією за вислугу років з 01.01.2018 з використанням коефіцієнту 70% від відповідних сум грошового забезпечення (з врахуванням розтермінуванням виплати підвищення щомісяця в розмірі 50% у 2018 році та 75% - у 2019 році) та пенсією, що мала бути нарахована та виплачена з використанням коефіцієнту 90% від відповідних сум грошового забезпечення (з виплатою 100% підвищення щомісяця), що за період з 01 січня по 31 грудня 2018 року складає 59692,86 грн., а з 01 січня по 31 грудня 2019 року складає 45078,92 грн. Разом сума недоплат за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року складає 104771,78 грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів внаслідок недоплат до 100% перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо протиправності дій ГУ ПФУ у Львівській області, які полягали у зменшенні ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугою років з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі Постанови №103 та перерахунок пенсії розглянуто в адміністративній справі №1.380.2019.001418.

На обґрунтування позовних вимог у цій справі №1.380.2019.006291 позивач зазначає, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII). Територіальний орган ПФУ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) здійснив перерахунок його пенсії з 01.01.2018. У зв`язку з проведеним перерахунком пенсії 01.01.2018 позивач безпідставно зменшив основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 90% відповідних сум грошового забезпечення на 70% від суми грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років тощо. Відповідно до пункту 2 цієї Постанови виплата підвищення до пенсії здійснювалась поетапно. 25.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням всіх складових та надбавок до нього і премій, які мали місце на час призначення пенсії та листом № 333/К-20/07.05-06 від 12.02.2019 отримав відмову. Позивач вказує, що Кабінет Міністрів України не вправі встановлювати відтермінування виплати пенсії або її частини на декілька років, в Постанові №103 зазначено термін у три роки. Позивач не погоджується з такими діями ГУ ПФУ у Львівській області, у зв`язку з цим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач позов не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.103-109), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відповідач зазначив, що пункти 1,2 Постанови №103 втратили чинність 05.03.2019. Разом з тим нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. За цих обставин відповідач зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин у цій справі норми Постанови №103 були чинними та правомірно застосовувались ГУ ПФУ у Львівській області. Відповідач зазначив, що 14.08.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до якої установлено здійснювати у 2019 році виплату пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 відповідно до Постанови №704 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Відповідач вважає правомірним виплату підвищення до пенсії в розмірні 75%, оскільки Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №804, що є чинною на час виникнення спірних правовідносин, і яка регулює виплату підвищення до пенсій після набрання чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 законної сили. Відповідач вважає безпідставним вимоги позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплати недоплату до пенсії в сумі 104771,78 грн., зазначивши, що суд не може перебирати на себе функцію органу ПФУ, яким законом покладено повноваження щодо нарахування та виплати пенсії.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-XII. Пенсія за вислугу років призначена позивачу з 06.02.2006 у розмірі 90% грошового забезпечення при вислузі років 34 років (а.с.23).

На виконання вимог статті 63 Закону №2262-XII та Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 Львівський обласний військовий комісаріат 11.03.2018 видав довідку №ХВ60217 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, відповідно до котрої визначено розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.03.2018 (а.с.24).

В березні 2018 року ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, при цьому визначено виплачувати відповідно до Постанови №103 підвищення: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% від підвищення пенсії; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% від підвищення пенсії, з 01.01.2020 - 100% від підвищення пенсії (а.с.15).

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 25.01.2019 про перерахунок раніше призначеної пенсії.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 12.02.2019 №333/К-20/07.05-06 (а.с.13) повідомило заявника, що йому виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 90% грошового забезпечення. Зазначило, що після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №103 перерахунок раніше призначеної пенсії здійснено з 01.01.2018 за нормами законодавства, що діє на момент перерахунку пенсії. Виплату перерахованої підвищеної пенсії проведено відповідно до пункту 2 Постанови №103 в 2018 році у розмірі 50% суми підвищення пенсії, з 01.01.2019 75 зазначеної суми підвищення пенсії.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Статтею 63 Закону №2262-XII визначено підстави для перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до частини 4 цієї статті усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1, 2 Порядку №45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (пункт третій Порядку №45).

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідно до якої, серед іншого, затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Згідно з пунктом 2 цієї постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103). Цією постановою відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»

Згідно з пунктом 2 Постанова №103 визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва №826/3858/18 від 12.12.2018 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Постановою від 05.03.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 без змін. Верховний Суд постановою від 12.11.2019 залишив без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18.

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Отже, пункти 1,2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 втратили чинність з 05.03.2019.

14.08.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019. Згідно з даною постановою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Закону №2262-XII до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови №704 , здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

24.12.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», відповідно до якої установлено здійснювати з 01.01.2020 виплату пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 відповідно до Постанови №704 у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Ця постанова набрала чинності з 01.01.2020.

Відповідно до частини п?ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

06.08.2019 Верховний Суд прийняв рішення в зразковій адміністративній справі №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Кабінет Міністрів України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Верховний Суд зазначив, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Верховний Суд виділив такі ознаки типової справи:

1) позивачами є особи, звільнені з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб";

2) відповідачами є суб`єкти владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку яких перебувають позивачі;

3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з неперерахунком та невиплатою (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року);

4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та залишила рішення від 06.08.2019 без змін.

В цій справі предмет спору стосується виплати позивачу пенсії з 01.01.2018 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Отже, ця справа не є типовою щодо зразкової справи №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19). Водночас при прийнятті рішення суд враховує викладені в постанові №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19) Верховного Суду від 06.08.2019 висновки щодо застосування норм права.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

З набранням 01.03.2018 чинності Постанови №704, якою змінені/збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, на підставі положень статті 63 Закону №2262-XII та Порядку №45 виникли підстави для перерахунку пенсій за вислугу років з 01.04.2018. На підставі положень пункту 1 Постанови №103 перерахунок таких пенсій здійснено з 01.01.2018. Пункт 2 Постанови №103 визначив виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій, що здійснювались з 1 січня 2018 року, у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

За обставинами цієї справи ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-XII. В березні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, у порядку та розмірах, визначених Постановою №103 (з 01.01.2018). Виплату підвищення до пенсії орган ПФУ здійснював відповідно до пункту 2 Постанови №103.

В рішенні №826/3858/18 від 12.12.2018 окружний адміністративний суд м. Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45; це рішення суду набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду 05.03.2019.

Таким чином, виплата позивачу підвищеної пенсії за період з 01.01.2018 по 04.03.2019 здійснювалася відповідачем у порядку, встановленому чинним на той момент нормативно-правовим актом - пунктом 2 Постанови №103. Оскільки до 04.03.2019 включно Постанова №103 була чинною, дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 в розмірі 50%, а з 01.01.2019 по 04.03.2019 включно 75% суми підвищення пенсії є правомірними.

Починаючи з 05.03.2019 відповідач не мав правових підстав обмежувати розмір підвищення пенсії позивача 75%, оскільки пункт 2 Постанови №103 втратив чинність.

Разом з тим, з 04.09.2019 набрала чинності Постанова №804, відповідно до якої установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 відповідно до Постанови №704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що Постанова №804 набрала чинності 04.09.2019 та була обов`язковою для застосування відповідачем, обмеження з 04.09.2019 розміру підвищення до пенсії відповідача до 75% було правомірним.

Отже, виплата 75 відсотків суми підвищення пенсії позивача є протиправною в період з 05.03.2019 (набрання законної сили рішенням суду від 12.12.2018 у справі №826/3858/18) до 03.09.2019 (набрання 04.09.2019 чинності Постановою №804).

З 01.01.2020 пенсія позивачу виплачується відповідачем у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ у Львівській області прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, враховуючи при цьому раніше виплачені за цей період суми пенсії.

З наведених вище мотивів суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Львівській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% та з 01.01.2019 по 04.03.2019 і з 04.09.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищеної пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, а також про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо виплати недоплаченої пенсії конкретному розмірі в грошовому еквівалентів (розмірі 45078,92 грн. за період з 01.01 по 31.12.2019; та стягнення загальної заборгованості пенсії в сумі 104771,78 грн. за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, як просить позивач). Суд зазначає, що у цій справі перевіряє правомірність дій органу ПФУ щодо перерахунку та виплати підвищення до пенсії позивачу та приймає рішення зобов`язального характеру, при цьому суд не має підстав підміняти відповідача та замість ПФУ здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 , визначаючи її конкретний розмір.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів внаслідок недоплати 100% перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 суд керується такими міркуваннями.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: -пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до норм статей 3,4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до абзацу четвертого статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок №159. Відповідно до пункту 2 цього Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Як визначено в пункті 3 Порядку №159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: -пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

При вирішенні цього спору суд враховує правові висновки Верховного Суду, висловлені в постановах від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 у справі №200/11292/19-а такого змісту: «…основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу».

В період з 05.03.2019 по 03.09.2019 відповідач нарахував та виплатив позивачу підвищення до пенсії в заниженому розмірі (75% замість 100 % ), з метою поновлення прав позивача суд приймає рішення зобов`язального характеру. На виконання цього рішення суду відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за цей період з урахуванням з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. З огляду на те, що відповідач таких розрахунків ще не провів, вимоги позивача щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є передчасними та такими, що не підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 251, 255, 257-258, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, у період 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код 13814885) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляти.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.