Справа № 560/1612/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 560/1612/20

адміністративне провадження № К/9901/24645/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі за ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС у Хмельницькій області), в якому просила стягнути з ГУ ДПС у Хмельницькій області на його користь 169458,69 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов обґрунтовано тим, що 29 лютого 2019 року вона звільнена з посади головного державного ревізор-інспектора відділу погашення заборгованостей Кам`янець-Подільської ОДПІ, однак повний розрахунок з нею відповідач провів лише 19 грудня 2019 року, виконуючи судове рішення від 29 вересня 2016 року, прийняте у справі №822/1715/16, тобто через три роки після її звільнення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року, позов задоволено. Стягнуто з ГУ ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 169458,69 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 березня 2016 року по 19 грудня 2019 року.

24 вересня 2020 року ГУ ДПС у Хмельницькій області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у позові.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.

У касаційній скарзі заявник послався на те, що справа не є малозначною і має для нього виняткове значення, оскільки спір пов`язаний з виплатами з Державного бюджету України, а висновки судів не відповідають висновкам Верховного Суду, висловлених у справі № 560/1612/20. Однак, такі доводи не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки крім загальних посилань на винятковість справи, мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування норм Кодексу законів про працю України. Водночас виключних підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України ГУ ДПС у Хмельницькій області не зазначило.

Верховний Суд відхиляє доводи ГУ ДПС у Хмельницькій області, з посиланням на висновки Верховного Суду у справах № 524/5572/16-а, 810/1543/17, 825/325/16, 524/1714/16-а, 761/6584/15-ц, оскільки судом апеляційної інстанції перевірено такі доводи відповідача та відхилено з тих підстав, що висновки у зазначених справах не є релевантними до спірних правовідносин. Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що у вказаних ГУ ДПС у Хмельницькій області справах відповідачі виконали судові рішення про виплату присуджених виплат без зволікань. Натомість у цій справі строк невиконання відповідачем судового рішення тривав 951 день.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі за ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про стягнення коштів відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська