Справа № 300/432/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 рокуСправа № 300/432/20 пров. № А/857/6062/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року (суддя Григорук О.Б., м.Івано-Франківськ) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ) в якому просила:

скасувати рішення відповідача від 11.11.2019 №21 про відмову в призначенні пенсії (далі Рішення);

зобов`язати ГУПФ зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання «Іскра» (далі Завод) та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) з 12.08.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) періоди роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком і з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Заводі, та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII з 12.08.2019.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги вказує, що відсутні підстави для зарахування до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 зазначених вище період роботи позивача, з підстав, що необхідно надати уточнюючу довідку зазначеного підприємства про пільговий характер роботи за вказаний період. Зважаючи на те, що позивач під час звернення до відповідача такого документу не надала, останній вважає, що правомірно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що записами трудової книжки підтверджується факт перебування позивача на посаді паяльщика у період з 04.08.1980 по 25.03.1983 та цокольщика (пайка електродів) з 25.03.1983 по 30.10.1991 в шкідливих умовах праці на Заводі, тому є всі підстави вважати, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, однак вказане судове рішення не може бути залишено без змін з огляду на таке.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що у зв`язку з досягненням 56-ти річного віку позивач 12.08.2019 звернулася до ГУПФ із заявою, в якій просила призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах які містяться у Списку №2 (а.с.9).

11.11.2019 Рішенням відповідача відмовлено у призначені пенсії за віком по Списку №2 та статті 100 Закону №№1788-XII, так як заявником не надано пільгової довідки для підтвердження стажу за Списком №2 за 1980-1991 роки (а.с.10).

Зі змісту частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначались умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема для осіб, які працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченими Списками №1 та №2.

Згідно статті 100 вказаного Закону визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону (тобто до 01.01.1992).

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон №1058-ІV.

Згідно статті 5 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 (далі Закон №2148-VIII), яким Закон №1058-ІV доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян», зокрема в частині уточнення порядку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Законом №2148-VIII внесено зміни до пункту 16 «Прикінцевих положень`Закону №1058-ІV та викладено такого змісту: «До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Отже, норми в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами Закону №1788-ХІІ не підлягають застосуванню після набрання чинності Законом №2148-VIII.

Приписами пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону №1058-ІV (в редакції з 01.01.2018, після внесення змін Законом №2148-VIII) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону. Відтак, після набрання чинності Законом №2148-VIII пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 та №2 призначаються виключно згідно з частиною другою статті 114 Закону №1058-ІV.

Вказані вище законодавчі зміни, суд першої інстанції враховані не були, що відповідно призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до пункту 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ, пункту 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що Законом №1788-ХІІ та Порядком №637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно записів в трудовій книжці з 04.08.1980 прийнята паяльщиком по другому розряду по шкідливій сітці в складальному цеху 02 Заводу, з 25.03.1983 у зв`язку з перейменуванням професії (перейменовано робочу професію «паяльщик» в «цокольщик») виконувала роботу цокольщика (пайка електродів) другого розряду з важкими умовами праці в складальному цеху 02, 30.10.1991 цокольовщика складального цеху №02 ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням (а.с.11-19).

Із Рішення ГУПФ вбачається, що таким заперечується пільговий стаж ОСОБА_1 за період з 1980-1991 роки.

Слід зазначити, що у Списку №1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, у період роботи позивача до 26.01.1991 (дата набрання чинності списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10) в Розділі XXI «Загальні професії» віднесені посади «Паяльщики по свинцу (свинцовопаяльщики)».

Згідно роз`яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1976 №5/8 порядок застосування Списків №1 та №2, передбачає в тих випадках, коли в Списках №1 і №2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що позивач перебуваючи на посаді «паяльщика», яка відповідно до наказу від 25.03.1983 №82 про зміну найменування професій була змінена на цокольщик, виконувала роботу, яка передбачена Списком №1, так як вказаний вид професії паяльщик не було передбачено у Списку №2, чинному на час прийняття позивача на роботу та її звільнення. Вказана робота виконувалась позивачем у шкідливих умовах праці, про що зазначено у трудовій книжці, а тому підстави для не врахування спірних періодів роботи на вказаних посадах до пільгового стажу ОСОБА_1 відсутні. А вимога про необхідність надання уточнюючої довідки є безпідставною, так як шкідливий характер умов праці зазначено у самій трудовій книжці та додатково підтверджено наказами Заводу про прийняття на роботу, перейменування посади та звільнення з роботи (а.с.16-20).

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що на час звернення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач досягла 56 років, її загальний страховий стаж становить 31 рік 3 місяці 4 дні, пільговий стаж, з урахуванням спірних періодів 11 років 2 місяці 27 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці та матеріалами справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення : 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції, в частині визнання протиправним та скасування Рішення правильно по суті вирішив спір, однак при цьому не врахував того, що спірні посади ОСОБА_1 у період її роботи були передбачені у Списку №1, апеляційний суд визнає можливим відповідно до частини другої статті 9 КАС вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень та в частині позовних вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії задовольнити такі шляхом зобов`язати ГУПФ зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV періоди роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком і з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці на Заводі, та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, з 12.08.2019.

Керуючись статтями 308, 310, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком і з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання «Іскра», та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 серпня 2019 року.

В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 6 жовтня 2020 року.