Справа № 380/8142/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/8142/20
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

02 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_2 , із вимогою - визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.02.2019 року №167 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум».

Ухвалою судді від 02.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Одночасно із позовною заявою заявник (позивач) звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом:

-заборони гр. ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії ( в тому числі, але не виключно будівельні чи будь-які інші роботи), пов`язані з реконструкцією нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум, згідно із Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум, затверджених рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.09.2019 року №167 до набрання відповідним рішенням суду законної сили;

-заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України, в тому числі Департаменту Державній архітектурно-будівельній інспекції у Львівській області реєструвати ОСОБА_2 документи дозвільного характеру та документи, що стосуються прийняття в експлуатацію реконструйованих нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум, згідно із Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум, затверджених рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.09.2019 року №167 до набрання відповідним рішенням суду законної сили;

-заборони вчинення суб`єктами державної реєстрації прав на нерухоме майно будь-яких реєстраційних дій щодо реконструйованих нежитлових приміщень за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум, згідно із Містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум, затверджених рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.09.2019 року №167 до набрання відповідним рішенням суду законної сили.

У змісті заяви ОСОБА_1 зазначає, що у позовній заяві вона, як позивач, оскаржує рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.02.2019 року №167 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум», оскільки вважає, що прийняті містобудівні умови та обмеження порушують ряд вимог державних будівельних норм та порушують її право у разі здійснення такого будівництва; наголошує на тому, що відсутні згоди власників квартир та власників нежитлових приміщень на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум.

ОСОБА_1 вважає, що фактично у разі скасування містобудівних умов та обмежень буде скасований дозвіл на виконання будівельних робіт, що відновить її порушені права та унеможливить будівництво за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 , однак, у протилежному випадку у разі завершення будівництва ще на стадії розгляду означеної справи ОСОБА_2 введе об`єкт будівництва в експлуатацію та зареєструє право власності, що унеможливить подальше виконання рішення суду, що позбавить заявника належним чином захистити права.

Тож, заявник вважає, що існують підстави для забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, і є очевидними ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи й заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Нормами частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову подається:

1)до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2)одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3)після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2)забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3)встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4)забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії, обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 не погоджується фактично з рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.02.2019 року №167 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_2 нежитлових приміщень з розширенням за рахунок надбудови 2-го поверху на АДРЕСА_1 під магазин-шоурум».

За результатом дослідження аргументів заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечувальних заходів, оскільки основним аргументом заявника є її незгода з вищезгаданим рішенням.

При цьому, заявником не наведено відповідних обставин, які б вказували, що невжиття таких заходів може ускладнити та/чи унеможливити виконання судового рішення суду у разі задоволення позову та не підтверджено факт, що ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав стане неможливим без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Судження заявника про очевидно протиправний характер рішення має суб`єктивний характер та обумовлено процесуальним становищем сторони.

Крім того, суд наголошує, що встановлення протиправності спірного рішення можливе лише на стадії розгляду справи по суті.

Суд відзначає, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, у разі ухвалення рішення на користь цієї особи, але лише при розгляді справи по суті, з`ясуванні усіх обставин у справі та заслуховуванні пояснень учасників справи.

Окрім цього, суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та виходить за їх межі.

Інших доводів і доказів, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, заявник суду не надала, а судом таких не встановлено.

Водночас, при розгляді поданої заяви суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року у справі №800/521/17 про те, що «…позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача, суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин».

Крім того, при ухваленні даного рішення судом враховані правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2018 року у справі №826/5233/18 (адміністративне провадження №К/9901/59189/18).

Отже, із поданої заяви про забезпечення позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише вказано на незаконність рішення відповідача 1 - Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.09.2019 року №167, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, а викладені у заяві аргументи не є переконливими у розумінні частини другої статті 150 КАС України.

Більше того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, оскільки оцінку спірному рішенню буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою жодними доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 153, 154, 243, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.