Справа № 295/13442/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
Іменем України

30.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого-судді Перекупка І.Г.,
за участю секретаря Капустинської Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення № 295/1344/17 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про нарахування та виплату в повному обсязі призначеної пенсії, з урахуванням додатково наданих документів,-

В С Т А Н О В И В:

11.09.2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17, шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати звіт про виконання рішення суду протягом десяти днів з моменту винесення ухвали про встановлення судового контролю.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що на виконання вимог постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17, ОСОБА_1 було перераховано пенсію. Водночас, починаючи з червня місяця 2020 року Відповідач зменшив розмір моєї пенсії до 6650,22 грн. на місяць. В подальшому заявник звернувся до ПФУ із вимогою роз`яснити чому не виконується рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17 та продовжити виплачувати пенсію у призначеному раніше основному розмірі, визначеному відповідно до вимог постанови Богунського районного суду міста Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17, який є значно більшим ніж 6650,22 грн. на місяць. У відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначив, що зменшення розміру пенсії до 6650,22 грн. на місяць, обґрунтовується тим, що в постанові Богунського районного суду міста Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17 не вказано кінцеву дату періоду, за який належить здійснити перерахунок пенсії. На думку позивача, ПФУ не має законних підстав та повноважень змінювати спосіб та порядок виконання постанови Богунського районного суду міста Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17. є вищезазначені дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області незаконними. Так, Відповідач своїми діями фактично зупинив виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 14.12.2017 року за справою № 295/13442/17.
Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань та пояснень до суду не подано.
Згідно вимог статті 382 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира в справі № 295/13442/17 від 14.12.2017 року адміністративний задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з урахуванням виплачених за період з серпня 2015 року по липень 2017 року, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_1 № 2704 від 10.10.2017 року, починаючи з 01.11.2017 року. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.
13.02.2018 року ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира в справі № 295/13442/17 від 14.12.2017 року повернуто.
Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статтею 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.
Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Суд зазначає, що у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Вказана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27 листопада 2018 року.
У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Відтак, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
З огляду на викладене, суд вправі вживати заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подання звіту.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Також, суд зауважує, що норми КАС України не містять обмежень щодо застосування заходів судового контролю, передбачених частиною 1 статті 382 КАС України, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення після ухвалення такого рішення.
Подання звіту суб`єкта владних повноважень про виконання ним рішення суду в межах спірних правовідносин зумовлене необхідністю перевірки досягнення мети, задля якої ухвалено судове рішення.
Суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
В наведених вище нормах законодавець визначив, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. При цьому, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк для подання звіту, або ж накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення штраф.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль по виконанню рішення суду у справі №295/13442/17.
На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення № 295/1344/17 - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у строк десяти робочих днів з дня отримання ухвали суду, подати звіт про виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2017 року в справі № 295/13442/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про нарахування та виплату в повному обсязі призначеної пенсії, з урахуванням додатково наданих документів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Суддя І.Г. Перекупка