Справа № 461/4573/20
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4573/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області ( адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ), за участю третьої особи: інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Данилюка Романа Степановича (адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, за участю третьої особи: інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Данилюка Р.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Данилюка Романа Степановича серії ЕАМ №2606145 у справі про адміністративне правопорушення від 30.05.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за порушення п. 8.4.ґ. Правил дорожнього руху України» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи та складена за відсутності належних доказів, із порушенням вимог чинного адміністративно-процесуального законодавства та підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що доказів вчинення ним порушення ПДР України після зупинки транспортного засобу інспектор не представив, а візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області молодший лейтенант поліції Данилюк Р.С. не вказав в постанові серії ЕАМ №2606145 від 30 травня 2020 року відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, якщо навіть такий і був. Відомостей про технічний засіб в оскаржуваній постанові немає і до постанови нічого не додано - в п.9 постанови нічого не зазначено, що свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в розумінні ч.1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з наведеним оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Тому просить позовні вимоги задовольнити, постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

27.07.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву.

05.08.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначає, що позовні вимоги заперечує в повному обсязі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржена постанова відповідає вимогам ст.ст. 283-285 КУпАП внаслідок чого являється належним, допустимим та достатнім доказом у справі. Оскільки порушення правил дорожнього руху виявлено поліцейським безпосередньо (особисто), а не шляхом автоматичної фіксації, тому у постанові відсутня інформація про автрматичну фіксацію, відповідно у графі захначено « не дадаються».

Відповідно до ст.205 КАС України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутис я до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Данилюка Р.С. серії ЕАМ №2606145 від 30.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн., оскільки він 30.05.2020 року о 00: 29:54 год у м. Новояворівську дорога М10 Львів - Краковець 35 км, керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 « Напрямки руху по смугах», а саме з крайньої лівої смуги призначеної для руху ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4. ґ. ПДР - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися та не довели правомірність винесеної постанови відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення, не надали жодного доказу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачами не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно п. 3.ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно до ч. 5ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.122, 245, 251, 252 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, за участю третьої особи: інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Данилюка Романа Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Постанову поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Данилюка Романа Степановича від 30.05.2020 року серії ЕАМ №2606145 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 24.09.2020 року.

Суддя О.Р.Юрків.