Справа № 400/2974/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 400/2974/19

адміністративне провадження № К/9901/23409/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про скасування рішень,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020, позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 08.07.2019 № 5, № 5, №5, № 5, № 5; скасовано вимогу від 08.07.2019 № Ф-70; скасовано рішення про застосування штрафних санкцій від 08.07.2020 № , № . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10.09.2020 ГУ ДПС подало до Верховного Суд касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункти 1 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

ГУ ДПС у касаційні скарзі, обґрунтовуючи зазначені підстави касаційного оскарження судових рішень, вказує на такі порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права:

не врахували доводи ГУ ДПС щодо ненадання ФОП ОСОБА_1 під час перевірки первинних документів на підтвердження витрат по контрагенту ТОВ «Партнер дістрібюшен» за 2016 рік на суму 47 422 грн., за 2017 рік на суму 58 334 грн., за 2018 рік на суму 62 727 грн.; по контрагенту «Львівська тютюнова фабрика» на суму 96 677 грн.; по контрагенту ТОВ «Тедіс Україна» на суму 40 417, 33 грн.; по ТОВ «Ківіт плюс» за 2016-2018 роки на суму 40 417,33 грн.;

не надали належної оцінки доказам, які стосуються обставин щодо порушення позивачем підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України;

не дослідили всі доводи ГУ ДПС про порушення позивачем пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України внаслідок заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на 30 781,78 грн., та не врахували висновок Верховного Суду в постановах від 23.05.2019 у справі № 806/2699/16, від 13.02.2020 у справі №806/129/17 щодо застосування норми пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України;

не дослідили всі доводи ГУ ДПС щодо правомірності податкових повідомлень-рішень № , № 5, рішень про застосування штрафних санкцій № , № , вимоги Ф-70 та неправильного застосування норми статей 6, 7, абзацу 3 частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Як вже зазначено, ГУ ДПС вказано підставою касаційного оскарження пункти 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС. Згідно з нормами цих пунктів підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Доводи ГУ ДПС фактично стосуються оцінки доказів судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі. Усім наведеним вище доводам суди попередніх інстанцій дали оцінку. Відповідач не зазначає, які докази не були досліджені судами, хоча саме це і є підставою касаційного оскарження відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 та пункту 1 частини другої статті 353 КАС.

Довід ГУ ДПС про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України не є прийнятливим для обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, з огляду на неподібність правовідносин у справах № 806/2699/16, № 806/129/17 та у справі № 400/2974/19. У постановах, на які посилається ГУ ДПС, Верховний Суд застосував норми пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України до встановлених обставин щодо несплати податковим агентом податку на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходу, тоді як суди попередніх інстанцій в оскаржуваних ГУ ДПС судових рішеннях встановили, що податкові зобов`язання із податку на доходи фізичних осіб в розмірі 30`781,78 грн. визначені ФОП ОСОБА_1 поза межами строку давності, що включає і застосування штрафних санкцій.

Враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 КАС,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко