Справа № 240/4535/20
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4535/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

05 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу з питання державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області в особі державного реєстратора Переходкіної Тетяни Василівни, третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Універмаг"Ювілейний" про скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Відділу з питання державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області в особі державного реєстратора Переходкіної Тетяни Василівни, третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Універмаг"Ювілейний" про скасування державної реєстрації.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

14 та 16 вересня 2020 року до суду від Бердичівської міської ради Житомирської області та

Товариства з обмеженою відповідальністю "Універмаг"Ювілейний" надійшли відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 вересня 2020 року, з урахуванням ст. 296, 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України, доводи викладені у відзивах, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила суд зобов`язати Відділ з питання державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області в особі державного реєстратора Переходкіної Тетяни Василівни скасувати державну реєстрацію її виходу зі складу учасників ТОВ "Універмаг "Ювілейний" від 07.02.2019 та змін у складі товариства, вчинені у межах реєстраційної справи №1 _304_000095_54, код 79.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала на те, що така державна реєстрація була проведена без її заяви.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження у даній адміністративній справі, суд першої інстанції, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення у порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним у п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовим спором є спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням таким суб`єктом владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом позову в даній справі є визнання протиправною (недійсною) та скасування реєстраційної дії від 07 лютого 2019 року №54, вчиненої державним реєстратором Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області.

При цьому в обґрунтування позовної заяви позивач зазначає про те, що вихід позивача із Товариства з обмеженою відповідальністю "Універмаг"Ювілейний" зі складу учасників вказаного товариства відбувся без відома та згоди позивача.

У свою чергу, позивач наголошує на тому, що вона лише повідомила Товариство про свій намір виходу зі складу його учасників і на сьогодні бажає лишитись у складі ТОВ "Універмаг "Ювілейний".

При цьому, представники ТОВ " Універмаг "Ювілейний" наполягають на тому, що позивач вийшла зі складу учасників Товариства і їй було виплачено ринкову вартість її частки.

Таким чином, зміст та юридична природа обставин у справі вказують на те, що звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом свідчить про необхідність захисту її прав не у сфері публічно-правових відносин, а її корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів зауважує, що дії державного реєстратора з внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо виходу учасника товариства у цих відносинах є похідними.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові від 28 березня 2019 року у справі №810/1168/15 Верховний Суд, оцінюючи позов щодо оскарження дій державного реєстратора, дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги є похідними від корпоративних правовідносин, оскільки стосуються права власності позивача на частку у статутному капіталі товариства; повноважень в управлінні юридичною особою, призначенні та звільненні її директора; виключення його зі складу учасників товариства.

Відповідно ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення у порядку господарського судочинства.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №815/4313/17, від 06.02.2019 у справі №462/2646/17, Верховного Суду від 28.03.2019 у справі №810/1168/15.

З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.