Справа № 640/22157/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за його заявою від 15.07.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 02.04.1984 по 19.08.1984 в «Шахтоуправлінні «Куйбишевське» учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем у шахті; на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті: 1) з 18.01.1985 по 02.03.1985 машиністом підземних установок; 2) з 23.05.1985 по 12.07.1985 - електрослюсарем 3 р. підземним; 3) з 13.07.1985 по 30.09.1985 - гірничим майстром; 4) з 01.10.1985 по 09.09.1986 - електрослюсарем 4 р. підземним; 5) з 02.03.1988 по 11.04.1988 - учнем гірника очисного забою; 6) з 12.04.1988 по 21.08.1989 - гірником очисного забою; 7) з 22.08.1989 по 30.07.1990 електрослюсарем 3 р. підземним; з 04.08.1990 по 14.09.1991 у Виробничому кооперативі «Шахтостроитель» прохідником 5 р. підземним з повним робочим днем у шахті; з 17.09.1991 по 09.09.1992 в Пролетарському шахтобудівному управлінні № 4 «Трест Донецкуглестрой» прохідником підземним з повним робочим днем у шахті, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 15.07.2019 згідно з Списком № 1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача на гірничих роботах з 02.04.1984 по 19.08.1984 в «Шахтоуправлінні Куйбишевське», з 18.01.1985 по 30.07.1990 на шахті «Мушкетівська», з 04.08.1990 по 14.09.1991 у ВК «Шахтостроитель», з 17.09.1991 по 09.09.1992 в Пролетарському шахтобудівному управлінні № 4 «Трест Донецкуглестрой». Зазначає, що наведені періоди не включені до пільгового стажу з підстав відсутності підтверджуючих документів протиправно, оскільки зайнятість на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджено відповідними записами трудової книжки та уточнюючими довідками.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що стаж роботи позивача на роботах зі шкідливими умовами праці не можливо підтвердити у встановленому законом порядку, довідки від 28.03.2013 № 50 та від 04.03.2013 № 126 надані при зверненні про призначення пенсії, видані Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації трест «Донецькшахтобуд», тобто підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги збігаються з доводами відповідачі, викладеними у відзиві на позовну заяву

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 23.05.2017 органом № 8029 (а.с. 15).

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці позивача (а.с. 28-36), зокрема:

- з 02.04.1984 по 19.08.1984 позивач працював на посаді учня машиніста підземних установок в «Шахтоуправлінні «Куйбишевське» з повним робочим днем у шахті;

- з 18.01.1985 по 02.03.1985 позивач працював на посаді машиніста підземних установок на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 23.05.1985 по 12.07.1985 позивач працював на посаді електрослюсаря 3 р. підземного на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 13.07.1985 по 30.09.1985 позивач працював на посаді гірничого майстра на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 01.10.1985 по 09.09.1986 позивач працював на посаді електрослюсаря 4 р. підземного на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 02.03.1988 по 11.04.1988 позивач працював на посаді учня гірника очисного забою на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 12.04.1988 по 21.08.1989 позивач працював на посаді гірника очисного забою на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 22.08.1989 по 30.07.1990 позивач працював на посаді електрослюсаря 3 р. підземного на шахті «Мушкетівська» з повним робочим днем у шахті;

- з 04.08.1990 по 14.09.1991 позивач працював на посаді прохідника 5 р. підземного у Виробничому кооперативі «Шахтостроитель» з повним робочим днем у шахті;

- з 17.09.1991 по 09.09.1992 позивач працював на посаді прохідника підземного в Пролетарському шахтобудівному управлінні № 4 «Трест Донецкуглестрой» з повним робочим днем у шахті.

Довідкою від 28.03.2013 № 50 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» підтверджено, що позивач працював на «Шахтоуправлінні «Куйбишевське» у період з 02.04.1984 по 19.08.1984 на посаді учня машиніста підземних установок з повним робочим днем, оплату отримував згідно з підземною тарифною ставкою (а.с.37).

Згідно з довідкою від 04.03.2013 №126 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації трест «Донецькшахтобуд» підтверджено, що позивач працював повний робочий день на шахті «Мушкетівська» і у період з 18.01.1985 по 02.03.1985 виконував роботи машиніста підземних установок, у період з 23.05.1985 по 12.07.1985 виконував гірничі роботи за посадою електрослюсар, у період з 13.07.1985 по 30.09.1985 виконував гірничі роботи за посадою гірничий майстер, у період з 01.10.1985 по 09.09.1986 виконував гірничі роботи за посадою електрослюсар, у період з 02.03.1988 виконував гірничі роботи за посадою учень гірника очисного забою, у період з 12.04.11988 по 21.08.1989 виконував гірничі роботи за посадою гірника очисного забою, у період з 22.08.1989 по 30.07.1990 виконував гірничі роботи за посадою електрослюсар 3 р. (а.с.39-40).

Довідкою від 02.04.2013 № 215, виданою ДП «Шахта ім. Є.Т. Абахумова» підтверджується, що позивач працював на шахті ім. Є.Т. Абахумова та за період з 04.08.1990 по 14.09.1991 здійснив 161 спуск (а.с.43).

Відповідно до довідки від 12.03.2013 № 05/131, підтверджуючої особливий характер або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, виданої Державним відкритим акціонерним товариством «Трест Донецьк-Шахтобуд» підтверджено, що позивач працював повний робочий день в Пролетарському шахтобудівному управлінні №4 «Трест Донецкуглестрой» і за період з 17.09.1991 по 09.09.1992 на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті гірничого підземного участку (а.с.44).

Позивач досяг 55-річного віку, у зв`язку з чим він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.19-20).

З матеріалів справи з`ясовано, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.09.2019 № б/н у призначенні пенсії позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки встановленого зразку та підтверджуючих документів.

При цьому, листом від 13.06.2019 № 128659/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу повідомлено, що оскільки ним не надано уточнюючої довідки за період роботи в шкідливих умовах, підтвердити пільговий стаж по Списку №1 немає можливості (а.с.21).

15 липня 2019 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До вказаної заяви позивачем було долучено уточнюючі довідки.

Листом від 15.10.2019 № 243912/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу повідомлено, що обчислення стажу роботи, яке дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, можливо здійснити на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємствами, установами, організаціями, які перереєструвались на території, підконтрольній українській владі. Оскільки довідки від 28.03.2013 № 50, від 04.03.2013 № 126 видані Донецькою виконавчою дирекцією з ліквідації трест «Донецькшахтобуд», видані підприємством, яке знаходиться на території тимчасово не підконтрольній українській владі, тому не можуть бути підставою для призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.23-24).

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що позивачем надано належні документи на підтвердження наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача відповідні періоди роботи та наявність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком № 1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2019 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи вбачається, що трудовою книжкою позивача підтверджується виконання ним гірничих робіт, зокрема, робота машиніста підземних установок у період з 02.04.1984 по 19.08.1984 в «Шахтоуправлінні Куйбишевське», робота електрослюсаря 3 р., гірничого майстра, електрослюсаря 4 р., гірника очисного забою у період з 18.01.1985 по 30.07.1990 на шахті «Мушкетівська», робота прохідника 5 р. підземного у період з 04.08.1990 по 14.09.1991 у ВК «Шахтостроитель», робота прохідника підземного у період з 17.09.1991 по 09.09.1992 в Пролетарському шахтобудівному управлінні № 4 «Трест Донецкуглестрой» та довідками ДП «Шахти «Вугільна компанія «Куйбишевська» від 28.03.2013 № 50, Донецької виконавчої дирекції з ліквідації трест «Донецькшахтобуд» від 04.03.2013 № 216, ДП «Шахта ім. Є.Т. Абахумова» від 02.04.2013 № 215, ВАТ «Трест Донецьк-Шахтобуд» від 12.03.2013 № 05/131 підтверджується, що позивач працював повний робочий день та виконував гірничі роботи, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Професії машиніста підземних установок, електрослюсаря, гірника очисного забою, гірничого мац ста, прохідника підземних, на яких працював позивач у спірні періоди, передбачена Списком №1 постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» від 22.08.1956 року № 1173 та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 № 162, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому, довідки ДП «Шахти «Вугільна компанія «Куйбишевська» від 28.03.2013 № 50, Донецької виконавчої дирекції з ліквідації трест «Донецькшахтобуд» від 04.03.2013 № 216, ДП «Шахта ім. Є.Т. Абахумова» від 02.04.2013 № 215, ВАТ «Трест Донецьк-Шахтобуд» від 12.03.2013 № 05/131 уточнюють саме характер виконуваної роботи, в той час, як періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, підтверджуються трудовою книжкою позивача.

Доказів того, що дані, зазначені у довідках, які уточнюють пільговий стаж роботи позивача, містять неправдиві або недостовірні відомості, відповідач не надав. В судовому порядку довідки недійсними не визнавалась, підприємствами не відкликані.

Відтак, записи у трудовій книжці та довідках ДП «Шахти «Вугільна компанія «Куйбишевська» від 28.03.2013 № 50, Донецької виконавчої дирекції з ліквідації трест «Донецькшахтобуд» від 04.03.2013 № 216, ДП «Шахта ім. Є.Т. Абахумова» від 02.04.2013 № 215, ВАТ «Трест Донецьк-Шахтобуд» від 12.03.2013 № 05/131, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 1, що надає йому можливість включення цих періодів роботи до стажу та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (надалі - Закон №1207-VII) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 18 Закону № 1207-VII передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були створені до окупації Донецької області і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Таким чином, відомості, які зафіксовані у довідках, випливають зі змісту документів, які були складені до тимчасової окупації території України. При цьому доказів щодо їх недостовірності відповідачем як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №344/16404/16-а зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи те, що спірним є неврахування пенсійним органом при призначенні пенсії заробітної плати за період, який зараховано до страхового стажу роботи, зазначеної у довідці, виданій органом, який створений на тимчасово окупованій території України, Верховний Суд виснував, що можливо застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Аналіз викладеного свідчить, що у відповідача були відсутні підстави для не врахування даних довідок від 28.03.2013 №50, від 04.03.2013 № 126 при визначенні позивачу права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, як зазначено у Постанові Верховного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №711/10426/16-а, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 (справа №175/4336/16-а), від 25.09.2018 (справа №242/65/17), від 11.07.2019 (справа №423/1156/17).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до положень пункту 3 зазначеної Постанови проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. Абзацом 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не проведення підприємством, на якому працювала особа, атестації робочих місць не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, атестація робочих місць повністю залежить від волевиявлення роботодавця, проводиться його зусиллями, а процес і результати проведення такої атестації також оформлюються ресурсами роботодавця. Тобто, працівник до вказаного процесу жодного відношення не має. Відповідно, позивач особисто не має можливості надати докази проведення на його підприємстві атестації робочих місць. Однак, відповідач, як особа, що також зобов`язана підтверджувати трудовий стаж пенсіонера, зокрема, у випадках, коли документи про трудовий стаж не збереглися, не вчинила жодних дій для встановлення обставин, що, на її думку, мають визначальне значення для вирішення спору.

Натомість, на момент звернення до відповідача позивач мав необхідний пільговий стаж на роботі з шкідливими умовами праці та досяг відповідного віку, що свідчить про набуття ним права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, посада на якій працював позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв неправомірно, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що права позивача, порушені у зв`язку з прийняттям відповідачем рішення від 25.09.2019 № б/н про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з Списком №1, відтак права позивача підлягають захисту виключно шляхом оскарження таких актів індивідуальної дії, а окремих дій щодо відмови у призначенні пенсії, окрім прийняття вказаного рішення, відповідач в даному випадку не вчиняв.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, наявні підстави вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.09.2019 № б/н про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.10.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна