Справа № 260/2680/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 рокум. Ужгород№ 260/2680/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Нечаева Валерія Валерійовича до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника Нечаева Валерія Валерійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, 54, ), якою просить суд: "1. Прийняти дану позовну заяву до свого провадження та відкрити спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін; 2. Витребувати від Відповідача оригінал субсидійної справи ОСОБА_1 ; 3. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації щодо припинення раніше призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року та зобов`язання повернути суму раніше сплаченої субсидії; 4. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації, яке оформлено протоколом засідання комісії по розгляду питань з призначення соціальних допомог окремим категоріям громадян від 23.07.2020 р., про припинення раніше призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року та зобов`язання повернути раніше виплачену субсидію; 5. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації відновити раніше призначену субсидію ОСОБА_1 з 01.01.2020 року; 6. Справу розглянути без особистої участі позивача та його представника; 6. Стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є отримувачем субсидії та є власником житлового будинку по АДРЕСА_3 . Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 була передана позивачу безоплатно у власність (приватизована) на підставі Рішення 22 сесії 4 скликання Виноградівської міської ради Закарпатської області від 12 листопада 2004 року. 23 жовтня 2006 року позивачем було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_3 . 25 грудня 2006 року позивачем було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 032633 кадастровий номер :00:001:0107 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0544 га. Позивач вказує, що на вказаній ділянці в 2005 році ним було збудовано житловий будинок, а в 2009 році - літню кухню та сарай. Оскільки, будинок по вказаній адресі не був зареєстрований у Реєстрі, то в 2019 році скористався правом на будівельну амністію та зареєстрував право власності. Жодних звітів чи повідомлень про зареєстроване майно позивач не направляв у жодні органи, оскільки під час процедури "будівельної амністії" звільнений від обов`язку проведення експертної ринкової оцінки вартості будинку та звільнений від оподаткування. Позивач вказує, що він оформив реєстрацію права власності на будинок, однак не отримав майно на суму більше 50000 грн, оскільки оціночна вартість такого майна Законом не передбачена і не проводилась. Оскільки з даних правовідносин неможливо встановити чи вартість оформленого майна перевищувала чи не перевищувала 50000 грн, то позбавлення його права на житлові субсидії є протиправним. 26 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із скаргою щодо незаконного позбавлення субсидії, на що отримав листа від 05 березня 2020 року, відповідно до якого позивача було зобов`язано провести оцінку вартості мого будинку для продовження виплати субсидії. 14 липня 2020 року до відповідача скеровано адвокатський запит про надання копії рішення про припинення виплати субсидій, на що отримано листа від 20 липня 2020 року про те, що кінцевого рішення ще не прийнято, оскільки позивачем не проведено оцінку вартості будинку та надано відомості про проведення процедури верифікації. Відповідач листом від 27 липня 2020 року повідомив позивача про те, що за результатами проведеної верифікації у січні 2020 року встановлено факт набуття позивачем права власності на житловий будинок вартістю більше 50000 гривень, у зв`язку з чим припинено виплату субсидії та зобов`язано повернути суму надміру отриманої субсидії. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а рішення про припинення виплати субсидії та зобов`язання повернути раніше виплачену субсидію - таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що у відповідності до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 та Порядку здійснення верифікації та моніторингу пенсій, допомог, пільг, субсидій, інших соціальних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 відповідачем правомірно було прийнято рішення про повернення позивачем коштів переплати житлової субсидії, тому, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивачу виплату субсидії призупинено за результатами верифікації щодо невідповідності інформації на підставі якої призначено державні виплати за жовтень 2019 року, яка проведена Міністерством фінансів України в січні 2020 року до з`ясування обставин. За результатами якої виявлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 набув право власності на нерухомість. Відповідач вказує, що у відповідності до пунктів 14, 119 Положення № 848 позивач протягом 30 календарних днів не повідомив про реєстрацію житла. Тому, відповідачем 23 липня 2020 року № 07-07/2842 було направлено запит до Комунального підприємства Виноградівського бюро технічної інвентаризації стосовно надання інформації щодо вартості нерухомого майна ОСОБА_1 24 липня 2020 року № 150 отримано відповідь на зазначений вище запит в якому підтверджено, що вартість житлового будинку власником якою є позивач, оцінюється більше ніж 50000 грн, а саме 662083 грн. Позивачу разом з відповіддю на заяву від 22 липня 2020 року було надіслано копію листа із КП Виноградівського БТІ щодо інвентаризаційної вартості майна у сумі 662 083 грн.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

07 грудня 2015 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 56).

Судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу позивачу було призначено субсидію. Рішеннями відповідача періодично продовжувалися терміни надання субсидії

15 січня 2020 року позивачу виплату субсидії призупинено за результатами верифікації щодо невідповідності інформації на підставі якої призначено державні виплати за жовтень 2019 року, яка проведена Міністерством фінансів України в січні 2020 року до з`ясування обставин (а.с. 78).

17 січня 2020 року начальником, головним спеціалістом підписано "Рішення про призначення пенсії", в якому зазначено наступне: "Уповноваженому власнику ОСОБА_1 АДРЕСА_4 ; площа, на яку призначається субсидія: 62.52 кв.м. Житлову субсидію, призначену з 01 січня 2020 року відмінено з січня 2020 року за результатами верифікації" (а.с. 79).

24 липня 2020 року посадовими особами управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації складено акт проведення перевірки правильності надання державної соціальної допомоги, яким серед іншого констатовано, що особи, зареєстровані в житловому будинку, надали неповну/недостовірну інформацію про доходи , склад сім`ї та майновий стан. Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 3398,20 грн протягом з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року. За результатами проведеної верифікації у січні 2020 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок за адресою квартиру за адресою АДРЕСА_3 . Вартість майна за інформацією БТІ становить 662,083 грн. Про дану обставину заявник не повідомив органи соціального захисту населення , тож надміру отримані кошти підлягають поверненню (а.с. 80).

26 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із скаргою щодо незаконного позбавлення субсидії. Листом від 05 березня 2020 року, позивача було зобов`язано провести оцінку вартості мого будинку для продовження виплати субсидії (а.с.а.с. 14, 15 ).

14 липня 2020 року до відповідача скеровано адвокатський запит про надання копії рішення про припинення виплати субсидій. Листом від 20 липня 2020 року позивача було повідомлено, що кінцевого рішення ще не прийнято, оскільки позивачем не проведено оцінку вартості будинку та надано відомості про проведення процедури верифікації (а.с.а.с. 16, 17).

22 липня 2020 року, адвокат позивач, звернувся до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації із адвокатським запитом щодо надання копій всіх документів щодо відмови у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 та документів, що стали підставою для прийняття вищезазначеного рішення (а.с.а.с. 19, 20)

Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації у відповідь на вищезазначений адвокатський запит, листом від 27 липня 2020 року № 07-07/2888 повідомило , що заявнику виплату субсидії припинено за результатами верифікації проведеної Мінфіном в січня 2020 року, де виявлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 набув право власності на нерухомість, вартість якої перевищує 50 тис. грн. Оскільки, заявник мав обов`язок протягом 30 календарних днів повідомити управління про настання умов зазначених у пункті 14 Постанови КМУ від 21 жовтня 1995 № 848, однак цього не зробив. У зв`язку із цим йому було припинено субсидію (а.с. 21).

Рішенням Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації, яке оформлено протоколом засідання комісії по розгляду питань з призначення соціальних допомог окремим категоріям громадян від 23 липня 2020 року, було припинено надання раніше призначеної житлової субсидії ОСОБА_1 .. Зокрема відповідно до підпункту 4 пункту 14, 90 та 119 Положення № 848 припинено надання житлової субсидії за домогосподарством позивача за умови підтвердження інформації, що вартість набутого майна перевищує 50 тис. грн (а.с. 22)

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Основного Закону проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови призначення та порядок надання громадянам субсидії врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 ( далі по тексту - Положення № 848).

Відповідно до Пункту 119 Положення № 848, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі зокрема, громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Пунктом 90 Положення № 848 встановлено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо: зміни у складі сім`ї члена домогосподарства.

Відповідно до пункту 14 підпункту 4 Положення № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

Отже, дана норма підлягає застосуванню тільки при вирішенні питання про призначення субсидії, що в даному випадку не є вірним, так як субсидія вже була призначена позивачу, і застосуванню підлягав механізм щодо припинення субсидії.

Пунктом 50 Положення № 848 встановлено, що для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про: доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійним фондом України у порядку, встановленому Пенсійним фондом України та Мінсоцполітики; доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а також групу платників єдиного податку, до якої належить фізична особа - підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування, - ДПС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном; перетин державного кордону особами, у яких обов`язково зазначаються дати перетину державного кордону, - Держприкордонслужбою; наявність в осіб транспортних засобів - уповноваженими органами МВС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС; реквізити документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство або право іноземця або особи без громадянства на законних підставах перебувати на території України, - ДМС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС; наявність у осіб заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів з Єдиного реєстру боржників - Мін`юстом у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом; склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами; забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами - управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, у яких зазначається: - розмір цін і тарифів на житлово-комунальні послуги і платежів за такі послуги; - розмір внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком; - сума простроченої понад два місяці (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув, а також сума простроченої понад два місяці (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати внеску за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами.

Пунктом 50-1 Положення № 848 встановлено, що проведення перевірки достовірності даних, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням житлових субсидій, здійснюється на підставі даних, зокрема отриманих шляхом автоматизованого доступу, з: державного реєстру речових прав на нерухоме майно - про право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок); державного реєстру актів цивільного стану громадян - про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, народження, смерті осіб, яким призначається житлова субсидія, та членів домогосподарства; єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - про зареєстрованих фізичних осіб - підприємців.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 06 червня 2019 року приватний нотаріус Рішко О.І. провела державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_3 (номер запису 31881684). Підставою виникнення права власності декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ЗК 60 від 02 травня 2019 року (а.с.а.с. 25-27).

23 липня 2020 року № 07-07/2842 відповідачем було направлено запит до Комунального підприємства Виноградівського бюро технічної інвентаризації стосовно надання інформації щодо вартості нерухомого майна ОСОБА_1 (а.с. 71).

Відповідно до листа Комунального підприємства Виноградівського бюро технічної інвентаризації від 24 липня 2020 року № 150 інвентаризаційна вартість нерухомого майна у ОСОБА_1 , а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 14 серпня 2018 року складає 662083 грн (а.с. 72).

Таким чином, вказаним листом Комунального підприємства Виноградівського бюро технічної інвентаризації вартість житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , вказана станом на 14 серпня 2018 року, а державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно було здійснено позивачем 06 червня 2019 року, що ставить під сумнів вірність інформації щодо вартості нерухомого майна ОСОБА_1 ..

Щодо посилання відповідача на результати верифікації як підставу "відміни субсидії", то суд зазначає наступне.

Закон України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат" тексту № 324-IX) (далі по тексту - Закон України № 324-IX) визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні.

Відповідно до статті 1 частини 1 Закону України № 324-IX:

1) верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних;

2) державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

3) джерело інформації - автоматизовані інформаційні системи, реєстри, бази даних інформації про реципієнтів, отримані від суб`єктів надання інформації;

6) орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику;

7) органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати.

13) суб`єкти надання інформації - органи, що здійснюють державні виплати, а також центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, банки, фонди загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, установи, організації і підприємства, що належать до сфери управління державних органів, які є володільцями, розпорядниками та/або адміністраторами автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних інформації про реципієнтів, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат.

Статтею 6 Закону України № 324-IX визначені обов`язки органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, зокрема орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, зобов`язаний: 1) забезпечувати захист інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації; 2) надавати органам, що здійснюють державні виплати, своєчасно та в повному обсязі рекомендації за результатами здійснення верифікації, а також інформацію, необхідну для опрацювання рекомендацій; 3) у разі звернення органів, що здійснюють державні виплати, щодо отримання інформації, необхідної для визначення права на отримання та розмір державних виплат, надати відповідь протягом 10 днів.

Стаття 7 Закону України № 324-IX визначає повноваження органів, що здійснюють державні виплати, зокрема: 1) проводити додаткові перевірки інформації, наданої реципієнтами під час звернення за державними виплатами та опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат; 2) надсилати запити для отримання інформації, що впливає на право реципієнтів на отримання державних виплат; 3) приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат; 4) здійснювати передбачені законодавством заходи щодо повернення та/або стягнення сум неправомірно отриманих державних виплат.

Відповідно до статті 8 частини 1 Закону України № 324-IX суб`єкти надання інформації в обов`язковому порядку та безоплатно надають органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, інформацію, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, персональні дані з автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких вони є, у тому числі інформацію з обмеженим доступом.

Відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу пенсій, допомог, пільг, субсидій, інших соціальних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 136 "Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу пенсій, допомог, пільг, субсидій, інших соціальних виплат" верифікація - комплекс заходів із збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних суб`єктів надання інформації.

Також цим Порядком визначено, що органи, які здійснюють державні виплати, а також центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, банки, фонди загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, установи, організації і підприємства, що належать до сфери управління державних органів, які є володільцями, розпорядниками та/або адміністраторами автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних інформації про реципієнтів, подають Міністерству фінансів інформацію, необхідну для здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, у тому числі персональні дані.

Суб`єкти надання інформації - органи, що здійснюють державні виплати, а також центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, банки, фонди загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, установи, організації і підприємства, що належать до сфери управління державних органів, які є володільцями, розпорядниками та/або адміністраторами автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних інформації про реципієнтів, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат.

Судом встановлено, що ні в матеріалах справи щодо призначення соціальних виплат, ні в наданих відповідачем суду доказах, не мітиться документально підтверджених результатів верифікації у відповідності до Закону України № 324-IX та дій відповідача у відповідності до Порядку № 136, а інформація із джерел зазначених у пункті 50 Положення № 848 отримана тільки із Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у наданих відповідачем матеріалах унеможливлює встановити юридичний механізм та правові підстави його отримання а не може вважатися результатом верифікації.

Відповідач вказує, що за результатами проведеної верифікації у січні 2020 pоку, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , вартість якого оцінюється більше ніж 50000 грн, а саме 662083 грн.

Однак, з даних правовідносин неможливо встановити чи вартість вказаного майна, оскільки копія листа Комунального підприємства Виноградівського бюро технічної інвентаризації від 24 липня 2020 року № 150 на яку посилається відповідач, не є належним доказом оцінки вартості нерухомого майна набутого позивачем, а відтак відповідач протиправно позбавив позивача права на житлові субсидії.

Відтак суд враховує, що в даній справі обов`язок доказування правомірності своїх дій та прийнятого рішення покладено на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 частиною 1 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із статтею 5 частиною 2 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд дійшов до висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації щодо припинення раніше призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року та зобов`язання повернути суму раніше сплаченої субсидії та визнати протиправним, а відтак скасування рішення Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації, яке оформлено протоколом засідання комісії по розгляду питань з призначення соціальних допомог окремим категоріям громадян від 23 липня 2020 року, про припинення раніше призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року та зобов`язання повернути раніше виплачену субсидію.

З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про зобов`язання Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації відновити раніше призначену субсидію ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року, необхідно відмовити, оскільки скасування судом оскаржуваного рішення відповідача - автоматично повертає сторони правовідносин до попереднього стану, тобто до стану, яке існувало до ухвалення оскарженого рішення.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 частини 4 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 134 частини 1 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (стаття 134 частина 2 КАС України).

Відповідно до статті 134 частини 3 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із статтею 134 частиною 4 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до статті 134 частин 5-7 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 139 частиною 7 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 14 липня 2020 року укладений договір про надання правової допомоги № ГЧК-1 (а.с. 30).

Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача подано Акт виконаних робіт/наданих послуг від 03 серпня 2020 року за договором № ГЧК-1 від 14 липня 2020 року про надання правової допомоги, у якому детально зафіксований перелік робіт та вартість таких (а.с. 31).

Згідно вказаного акту виконаних робіт/наданих послуг від 03 серпня 2020 року загальна вартість послуг адвоката за надання послуг за договором № ГЧК-1 від 14 липня 2020 року складає 5000 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 98 від 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 оплатив гонорар за договором про надання правової допомоги № ГЧК-1 від 14 липня 2020 року в розмірі 5000 грн (а.с. 35).

Дослідивши та проаналізувавши надані відповідачем копії документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на оплату гонорару представника позивача у заявленому розмірі 5000 грн не є співмірним із складністю справи, фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у звіті переліком.

З огляду на вищевикладене, суд враховує, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката пов`язаною з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) - справа відноситься до категорії незначної складності, враховує час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом позивачу послуг та виконаних робіт, ціну позову та значенням справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, про стягнення із бюджетних асигнувань відповідача судових витрат за сплату судового збору у розмірі 840,80 грн та витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 1500 грн судових витрат на правову допомогу, оскільки вважає її достатньою та співмірною і пропорційною до предмету спору.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, 54, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації щодо припинення раніше призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року та зобов`язання повернути суму раніше сплаченої субсидії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації, яке оформлено протоколом засідання комісії по розгляду питань з призначення соціальних допомог окремим категоріям громадян від 23 липня 2020 року, про припинення раніше призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року та зобов`язання повернути раніше виплачену субсидію.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, 54, ) судові витрати із сплати судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Виноградівської районної державної адміністрації (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру, 54, ) судові витрати як витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот гривень) грн.

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяС.Є. Гаврилко