Справа № 344/5872/20
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5872/20
Провадження № 2-а/344/231/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Романюка М.Б., Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Романюка М.Б., Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що 03.05.2020 року інспектором взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Романюком М.Б. складено постанову серії БР № 952965 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 03.05.2020 року о 11 год. 45 хв. ОСОБА_1 на перехресті вул. Мазепи та вул. Сотника Мартинця, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 та таблички до дорожнього знаку 7.4.7 а також на законну вимогу працівника полії не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.4.а ПДР. Позивач вважає постанову необґрунтованою та незаконною, та такою, що підлягає до скасування, оскільки не вчиняв адміністративне правопорушення, документи пред"являв працівнику поліції декілька разів.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на поданий відзив.

Від представника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 03.05.2020 року Відповідач зі своїм напарником під час несення служби, перебуваючи на вул. Сотника Марганця у м. Івано-Франківськ, виявили транспортний засіб «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив вимоги дорожнього забороняючого знаку 3.21 ПДР України та таблички до даного знаку 7.4.7.Відповідач підійшов до ТЗ Позивача, представився відповідно до ч. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про суть та причину зупинки ТЗ. Після виконання вимог, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», Інспектор пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 та «а» 2.4 ПДР. В свою чергу Позивач відмовився надавати інспектору будь-які документи. В ході розмови Позивач частково вказав пластикові картко-подібні бланки схожі на документи, однак не надав при цьому можливості Відповідачу ознайомитись із частково пред`явленими незрозумілими пластиковими картками.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Романюком М.Б. водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ДПО18 № 952965 від 03.05.2020 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.05.2020 року о 11 год. 45 хв. ОСОБА_1 на перехресті вул. Мазепи та вул. Сотника Мартинця, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 та таблички до дорожнього знаку 7.4.7 а також на законну вимогу працівника полії не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.4.а ПДР.

Позивач в позові зазначив, що не вчиняв адміністративне правопорушення та документи пред"являв працівнику поліції декілька разів.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, інспектор взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Романюк М.Б. підійшов до автомобіля позивача, представився відповідно до ч. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та проінформував його про суть та причину зупинки. Після виконання вимог, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», Інспектор пред`явив законну вимогу до позивача про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 та «а» 2.4 ПДР. Позивач показав інспектору посвідчення водія, однак не надав можливості ознайомитись із пред"явленим документом. Позивач не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Інспектор неодноразово зазначав про необхідність надання документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 та «а» 2.4 ПДР, однак позивач дані вимоги проігнорував та не надав для перевірки документи які надають право на керування та користування транспортним засобом.

Інші доводи позивача не є підставою для скасування постанови, оскільки не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 03.05.2020 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Романюка М.Б., Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова