Справа № 580/1927/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року справа № 580/1927/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ № 23-3155/14-20-СГ від 30 березня 2020 року Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про відмову у затвердженні документації із землеустрою і наданні у власність земельної ділянки ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за адресою Черкаська область, Христинівський район в адмінмежах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0905 та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що Головне управління своїм висновком № 1172/82-20 від 20.02.2020 погодило розробнику ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за адресою: Черкаська область, Христинівський район в адмінмежах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0905, а відтак, з огляду на положення частини 9 статті 118 ЗК України, відповідач зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність позивачеві.

Зазначені у спірному наказі підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою та передачі у власність позивачеві земельної ділянки є надуманими, позаяк спростовуються висновком № 1172/82-20 від 20.02.2020 та не відповідають приписам статті 31 Закону України "Про оренду землі" де зазначається , що поєднання в одній особі власника земельної ділянки і орендаря спричинює припинення договору оренди землі. Звідси відсутня потреба вилучати у користувача (орендаря) ОСОБА_1 земельну ділянку, якою він користується, щоб надати йому цю ж земельну ділянку у власність.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23 червня 2020 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що через Центр надання адміністративних послуг до Головного управління звернувся позивач із заявою від 20.03.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер - :01:003:0905 у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Христинівської сільської ради Христинівського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

За результатами розгляду вказаної заяви позивача Головним управлінням наказом № 23-3155/14-20-СГ від 30.03.2020 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, оскільки всупереч вимогам статті 50 Закону України "Про землеустрій" в проекті землеустрою відсутня письмова згода на вилучення ділянки з користування та не враховано положення частини 5 статті 116 Земельного кодексу України.

Так, 06.10.2010 між позивачем та Христинівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення предметом якого є спірна земельна ділянка, а тому у відповідності до частини 5 статті 116 Земельного кодексу України вказана земельна ділянка може бути передана позивачеві лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

30 червня 2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що діючий договір оренди земельної ділянки, орендарем якої являться позивач, не є перешкодою для надання ОСОБА_1 земельної ділянки, оскільки частина 5 статті 116 Земельного кодексу України не стосуються правовідносин та обставин заявлених ОСОБА_1 у позовній заяві.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 08 січня 2020 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-248/14-20-СГ від 08.01.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адміністративних межах Христинівського сільської ради Христинівського району Черкаської області за межами населеного пункту. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,000 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до висновку ГУ Держгеокадастру у Херсонській області № 1172/0/82-20 від 20.02.2020 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого сільськогосподарського господарства із земель державної власності за адресою Черкаська області Христинівський район, в адміністартивних межах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту).

20 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого сільськогосподарського господарства із земель державної власності за адресою Черкаська області Христинівський район, в адміністративних межах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер - :01:003:0905 та передати позивачеві у власність в порядку безоплатної приватизації, про що видати відповідний наказ.

30 березня 2020 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-3155/14-20-СГ ОСОБА_1 відмовлено у застереженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Христинівського сільської ради Христинівського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,000 га, кадастровий номер :01:003:0905, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з підстав:

- всупереч вимог статті 50 Закону України "Про землеустрій" в проекті землеустрою відсутня письмова згода на вилучення ділянки з користування;

- не враховано положення частини 5 статті 116 Земельного кодексу України, якою визначено, що земельні ділянки, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Даний наказ Головного управління позивач вважає протиправним та таким, що підлягає до скасування, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення, а також установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються (абзац третій пункту 1, пункт 5 постанови).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно з пп. 31 п. 4 якого Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) наділена повноваженнями розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно із пунктів 7, 9 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінрегіону і Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Аналіз наведених норм свідчить, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Так, повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 116, 122, 123, 186 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частинами 8 та 9 вказаної статті визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до вимог статті 186-1 ЗК України та Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016р. № 580, проект землеустрою отримав позитивний висновок (погодження) від 20.02.2020 № 1172/0/82-20 виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області. У пункті 9 висновку зазначено, що зауваження та пропозиції до проекту землеустрою відсутні, а в пункті 10 зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за адресою: Черкаська область, Христинівський район, в адміністративних межах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту) погоджується.

Факт погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, яка знаходиться в адмінмежах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту) Христинівського району Черкаської області, за межами населеного пункту в порядку статті 186-1 ЗК України вказує на те, що даний проект перевірений на відповідність вимогам законодавства.

Отже, відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за адресою: Черкаська область, Христинівський район, в адміністративних межах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту) мало б прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки та надання її у власність.

А відтак, наказ головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3155/14-20-СГ від 30.03.2020 про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки наказ Головного управління № 23-3155/14-20-СГ від 30.03.2020 про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки є протиправним та підлягає скасуванню, а частиною 9 статті 118 ЗК України передбачено обов`язок відповідача щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, то суд вважає за доцільне зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за адресою: Черкаська область, Христинівського району в адміністративних межах Христивнівської сільскої ради (за межами населеного пункту) та надання її у власність.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, то всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-3155/14-20-СГ від 30 березня 2020 року про відмову у затвердження документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за адресою Черкаська область, Христинівський район в адмінмежах Христинівської сільської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0905 та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 05.10.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк