Справа № 640/6762/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

05 жовтня 2020 року м. Київ № 640/6762/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши в письмовому порядку заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» про забезпечення позову Республіканського виробничо-торгового унітарного підприємства «Управляюча компанія холдингу «Білоруська цементна компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, треті особи: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Орієнтир-Буделемент» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду надійшов позов Республіканського виробничо-торгового унітарного підприємства «Управляюча компанія холдингу «Білоруська цементна компанія», третя особа - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування статочних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь»;

- зобов`язати Міжвідомчу комісію з міжнародної торгівлі прийняти рішення про припинення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь без застосування антидемпінгових заходів.

Ухвалою суду від 28.04.2020 об`єднано адміністративні справи в одне провадження, шляхом приєднання адміністративної справи № 640/7006/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Орієнтир-Буделемент» до адміністративної справи № 640/6762/20.

Через канцелярію суду надійшло клопотання представника ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» про забезпечення позову, у якому позивач просить до набрання законної сили рішенням у даній справі:

- зупинити дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування статочних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь»;

- заборонити Міжвідомчій комісії з міжнародної торгівлі вчиняти дії щодо виконання рішення від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування статочних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь».

Необхідність вжиття наведених заходів обґрунтоване тим, що ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» поставляє газобетонні блоки з Республіки Білорусь та є зобов`язаною стороною сплачувати митні платежі за господарськими договорами. Оскільки оскаржуваним рішенням ставка ввізного мита підвищена з 5 % до 34,19 %, позивач не виконує умови низки господарських договорів, що призводить до збитків у вигляді штрафних санкцій за невиконання договірних зобов`язань.

Станом на дату укладення договорів ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» із ТОВ «Логістик-Сервіс ЛТД» від 05.02.2020, ТОВ «Будівнича Компанія «Новий ДІМ» від 10.01.2020, громадянином України - ОСОБА_1 від 24.01.2020, громадянином України - ОСОБА_2 від 05.02.2020, позивач не знав і не міг знати про рішення відповідача від 21.02.2020, яким поза волею позивача внесено істотні зміни до згаданих угод у вигляді підвищення собівартості ввезеної продукції. Таким чином, неможливість виконати договірні зобов`язання призводить до правомірного, зі сторони контрагентів, застосування штрафних санкцій, передбачених у договорах.

Істотне ускладнення виконання рішення суду позивач пояснює відсутністю законодавчого врегулювання повернення надміру сплаченого антидемпінгового мита у разі доведення факту завищення комісією антидемпінгової маржі.

Більш того, повернення антидемпінгового мита обмежується шестимісячним строком з дати прийняття рішення комісією, що також передбачає втрату грошових коштів у разі задоволення позову в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Насамперед, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Необхідно зазначити, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. У даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі, керуючись положеннями статті 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», прийняла рішення від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», згідно з яким вирішила, поміж іншого, застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару, що має такий опис: будівельні блоки з ніздрюватого конструкційно-теплоізоляційного бетону (газобетонні блоки) густиною у твердій формі не більш як 1700 кг/м3 білого або світло-сірого кольорів (у сухому стані) або сірого кольору (в мокрому стані), що класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодом 6810 11 10 00, походженням з Республіки Білорусь. Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 34,19 відсотка.

Зі змісту договору ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» (постачальник) із ТОВ «Логістик-Сервіс ЛТД» (покупець) від 05.02.2020 убачається, що загальна сума договору становить 26 000 000,00 грн - 20 000,00 кубічних метрів блоків стінових з пористого бетону різних розмірів виробництва заводів Республіки Білорусь (п. п. 1.2, 3.1, 3.2 Договору від 05.02.2020).

Поставка товару відбувається щомісячно за заявками покупця в обсязі не менше 1600 кубічних метрів протягом лютого-грудня 2020 року (п. п. 4.1- 4.3 Договору від 05.02.2020).

За порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % від вартості недопоставленого товару. Сторона, що порушила договір зобов`язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків (п. п. 6.4, 6.5 Договору від 05.02.2020).

За договором ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» з ТОВ «Будівнича Компанія «Новий ДІМ» від 10.01.2020 сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль і майна, яке належить сторонам на відповідних правових підставах, спільно діяти для досягнення спільної господарської мети будівництва та введення в експлуатацію житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Житловий комплекс «Київський») проектною (будівельною площею забудови 25 000,00 квадратних метрів (п. 1.1 Договору від 10.01.2020).

Відповідно до п. п. 3.1, 7.1 позивач зобов`язаний поставляти будівельні матеріали (блоки стінові з пористого бетону) в загальному об`ємі 6330 метрів кубічних на загальну суму 8 339 000,00 грн кожного кварталу з початку 2020 року по 2 квартал 2021 року включно.

За порушення термінів постачання будівельних матеріалів позивач сплачує на користь контрагента штрафну санкцію в розмірі 100 000,00 гривень за кожен факт порушення.

Таким чином, унаслідок порушення строків постачання ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» нестиме значні збитки у вигляді штрафних санкцій, на отримання яких згадані контрагенти мають передбачене договорами право.

До того ж, порушення графіку поставок газобетонних блоків очевидно призведе до відкладення орієнтовного строку прийняття Житлового комплексу «Київський» та вплине на права громадян України: ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу прав на квартиру від 24.01.2020 та ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу прав на квартиру від 05.02.2020.

З іншої сторони, Законом України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» передбачено, зокрема повернення сплачених сум антидемпінгового мита.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» імпортер може вимагати повернення сплачених сум антидемпінгового мита, якщо ним доведено та Комісією прийнято відповідне рішення про те, що величину демпінгової маржі, на підставі якої розраховувалася ставка цього мита, було знижено до нуля або до рівня, нижчого за величину попередньо розрахованої демпінгової маржі, на підставі якої справлялося антидемпінгове мито.

Для повернення сплачених сум антидемпінгового мита імпортер подає відповідну заяву до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. У цій заяві повинна міститися інформація про митні органи, які здійснювали митне оформлення товарів, що обкладалися антидемпінговим митом. До заяви додаються документи, які підтверджують ввезення в країну імпорту товарів, їх митне оформлення та сплату антидемпінгового мита протягом шести місяців від дати прийняття Комісією рішення про справляння остаточного антидемпінгового мита, або від дати, коли було прийнято остаточне рішення про справляння сум, що гарантують сплату попереднього антидемпінгового мита.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, терміново надсилає Міністерству оригінали зазначеної заяви та доданих до неї документів, а їх копії - Комісії та Міністерству фінансів України.

Заява про повернення сплачених сум антидемпінгового мита є належно обґрунтованою за умов, що вона містить точну інформацію про сплачені суми антидемпінгового мита та супроводжується всіма митними документами про розрахунки та сплату цих сум. Заява повинна також містити обґрунтування нормальної вартості та експортних цін в країну імпорту експортера або виробника, які сплатили антидемпінгове мито у строк, визначений у частині другій цієї статті.

У разі, якщо імпортер не був пов`язаний з експортером чи виробником зазначеного товару та неможливо терміново використати інформацію, зазначену у частинах другій і третій цієї статті, або експортер чи виробник відмовляється надати її імпортеру, зазначена заява повинна містити обґрунтування експортера або виробника про те, що величина демпінгової маржі була знижена або усунена відповідно до цього розділу, а також відповідні докази, що підтверджують це обґрунтування.

Міністерство відхиляє зазначену заяву, якщо ці докази не будуть подані експортером або виробником протягом 30 днів від дати одержання Міністерством цієї заяви.

Комісія за поданням Міністерства розглядає зазначену заяву разом з висновками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, і Міністерства фінансів України та приймає рішення щодо її доцільності та обсягу задоволення. За результатами такого розгляду Комісія приймає відповідне рішення. При цьому Комісія може прийняти рішення про порушення проміжного перегляду антидемпінгових заходів. Інформація та висновки, які випливають з цього перегляду і встановлені згідно з правилами, що застосовуються при такому перегляді, використовуються Комісією з метою визначення обґрунтованості та обсягу повернення сплачених сум антидемпінгового мита.

Рішення про повернення сум, сплачених понад фактично встановлену величину демпінгової маржі, приймається Комісією, як правило, протягом дванадцяти місяців, але не пізніше ніж через вісімнадцять місяців від дати подання імпортером товару, щодо імпорту якого застосовуються антидемпінгові заходи, заяви про повернення сплачених сум антидемпінгового мита. Повернення цих сум здійснюється Міністерством фінансів України протягом 90 днів від дати прийняття Комісією відповідного рішення.

У разі, якщо заінтересований імпортер не закінчив у строки, визначені у цій частині, оформлення документів про повернення сплачених сум антидемпінгового мита, ці суми не підлягають поверненню.

З аналізу наведеної статті убачається, що повернення сплаченого антидемпінгового мита, у разі визнання Комісією необґрунтованості остаточних заходів, повертаються протягом 12- 18 місяців та лише за піврічний період з дати прийняття рішення про застосування антидемпінгових заходів.

Таким чином, навіть за умови визнання такого рішення протиправним, імпортер товарів законодавчо обмежений у можливості повернути кошти.

У розрізі основної діяльності ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД», з урахуванням того, що рішення відповідача станом на дату постановлення даної ухвали діє понад шість місяців, у разі задоволення позовних вимог, ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» у будь-якому випадку нестиме майнові втрати або у вигляді штрафів за господарськими договорами, або у вигляді надміру сплаченого мита без можливості його повернення.

Окрім того, наведені вище обставини призводять до неможливості виконання зобов`язань позивачем та його контрагентами, які є забудовниками житла перед громадянами, які придбали право на квартири.

У контексті інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майновим наслідкам заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З однієї сторони - оскаржуване рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, прийняте з метою сприяння росту попиту на газобетонні блоки національних виробників, з іншої - негативні наслідки: (1) для контрагентів ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» у вигляді майнових втрат через невиконання договірних зобов`язань, (2) для невизначеного кола фізичних осіб, у вигляді фактичного позбавлення їх права на отримання придбаного житла вчасно, (3) для позивачів, у вигляді невідворотних майнових втрат через обмеження, встановлені спеціальним законодавством.

Відповідно до ч. ч. 4- 6 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Зважаючи на те, що зупинення дії оскаржуваного рішення дозволить нівелювати негативні наслідки для наведеного кола осіб, до з`ясування судом обставин та вирішення справи по суті, дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування статочних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь» слід зупинити.

Щодо заборони Міжвідомчій комісії з міжнародної торгівлі вчиняти дії на виконання оскаржуваного рішення слід зазначити, що при визначенні заходів забезпечення позову, необхідно врахувати їх достатність та доцільність.

За висновком суду, заборона відповідачу вчиняти дії на виконання зупиненого рішення є надмірним заходом, який не тягне жодних юридичних наслідків в розрізі наведених ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» та встановлених судом обставин.

Таким чином, заява ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 150- 154, 156, 241, 243, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву про забезпечення позову ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» задовольнити частково.

2. Зупинити дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування статочних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь».

3. У задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині відмовити.

4. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

5. Дана ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Боржник: Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, код ЄДРПОУ: відсутній).

Стягувач: ТОВ «БК «КОМФОРТ-БУД ЛТД» (вул. Героїв Дніпра, 7, м. Київ, 04209, ).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко