Справа № 320/4995/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4995/19
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Аліменка В.О., перевіривши відповідність вимогам ст. 296 КАС України апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та сплати судового збору.

Копію вказаних рішень скаржник отримав 21 вересня 2020 року.

На виконання вимог ухвали суду апелянтом подано платіжне доручення про сплату судового збору у встановленому законом розмірі та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання вмотивоване тим, що первинна апеляційна скарга відповідача була подана у межах строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, однак повернута у зв`язку з несплатою судового збору.

Наголошує, що ГУ ДПС у Київській області не є розпорядником коштів і для сплати судового збору воно зобов`язано звернутись до Управління державної казначейської служби України.

Крім того, зазначає, що ситуація з кадровими забезпеченням в підрозділі правового забезпечення, а саме відділі супроводження судових спорів за результатами камеральних перевірок є критичною.

Оцінюючи такі доводи апелянта колегія суддів виходить з наступного.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДПС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У пункті 41 справи «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Правова позиція з цього питання викладена в ухвалі Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі №816/122/18.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання податкового органу на незадовільний стан кадрового забезпечення правового відділу, що стає підставою для неналежної організації внутрішньої роботи, не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки Головне управління Державної податкової служби у Київській області є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому неухильне виконання своїх професійних обов`язків не повинно ставитись в залежність від кадрових питань та організації правової роботи податкового органу.

Стаття 44 КАС України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку сплати судового збору особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору.

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Вказані апелянтом причини пропуску строку не можна вважати поважними, оскільки такі перебувають у прямій залежності від волі скаржника.

Та обставина, що відповідач звернувся з первинною апеляційною скаргою у встановлений законом строк, не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Крім того, колегія суддів наголошує, що з наданого апелянтом платіжного доручення вбачається, що судовий збір було сплачено ще 30 січня 2020 року. Проте, з апеляційною скаргою Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулось лише 28 липня 2020 року, тобто через тривалий проміжок часу після здійснення сплати судового збору, що не свідчить про наявність поважних підстав, що перешкоджали відповідачу своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції. Більш того, при поданні повторної апеляційної скарги податковим органом не долучено зазначене платіжне доручення. Останнє надано лише на вимогу ухвали суду.

Отже, колегія суддів не приймає до уваги доводи, викладені в заяві про те, що неможливість вчасної подачі апеляційної скарги була зумовлена відсутністю належного фінансування видатків, передбачених для сплати судового збору. А неналежна організація внутрішньої роботи суб`єкта владних повноважень не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 243, 298, 299, 325 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська книжкова фабрика» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

Суддя О.М. Оксененко

Суддя В.О. Аліменко