Справа № 520/8471/2020
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 жовтня 2020 р. справа № 520/8471/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Представництва "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ" (вул.Короленка, буд.18, к.В-2, м.Харків, 61003, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053, ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" (вул.Василя Мельникова, буд.9/3, кв.4, м.Харків, 61082, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Представництво "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії державної податкової служби України щодо неприйняття податкової накладної №2 від 26.12.2019 року на наступний день після первинного направлення на реєстрацію у ЄРПН та фактичного отримання контролюючим органом - 16.01.2020 р.;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 26.12.2019 р. днем первинного направлення на реєстрацію у ЄРПН та фактичного отримання контролюючим органом - 15.01.2020 року;

- стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки, податкова накладна №2 від 26.12.2019 року складена Представництвом "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ", направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних вчасно, а саме до 20-00 годині 15.01.2020 року, тобто протягом операційного дня. ДПС України було зобов`язано здійснити автоматизовану перевірку податкової накладної №2 від 26.12.2019 року у день її надходження на реєстрацію, а саме 15.01.2020 року, і цього ж дня направити платнику податків відповідну квитанцію, проте квитанцію №1 представництво отримало 16.01.2020 року о 09:09 годині. Таким чином, оскільки протягом операційного дня 15.01.2020 ДПС України не надіслано представництву квитанцію про неприйняття податкової накладної №2 від 26.12.2019 року, податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН саме 15.01.2020 року, у зв`язку із чим просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року відкрито спрощене провадження по справі, відповідно ст.257-262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем - Державною податковою службою України, надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що у квитанції щодо неприйняття податкової накладної №2 від 26.12.2019 було зазначено, що податкова накладна не може бути прийнята, оскільки сума ПДВ в податковій накладній не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати ПН/РК.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав правову позицію, викладену в адміністративному позові, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО", надіслані на адресу суду письмові пояснення, в яких представник третьої особи вказав, що при автоматичному зменшенні розміру реєстраційного ліміту Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" за результатами реєстрації в ЄРПН податкової накладної №20 від 26.12.2019 року на суму 4408412,40, яка відбулась 19:35:01 годині 15.01.2020 року, повинно відбуватись автоматичне збільшення реєстраційного ліміту на ту ж саму суму у його контрагента - Представництва "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ", тобто 19:35:01 годині 15.01.2020 року.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Представництво "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ" зареєстровано у встановленому законодавством порядку, як юридична особа.

15 січня 2020 року о 19:53:12 позивачем направлено на реєстрацію до контролюючого органу податкову накладну від 26.12.2019 №2.

У зв`язку із збільшення ліміту для реєстрації податкової накладної позивачем о 22:57 годині 15.01.2020 повторно направив на реєстрацію податкову накладу від №2 від 26.12.2019 року, тобто після закінчення операційного дня, яка була зареєстрована в ЄРПН 16.01.2020 о 08:00:00 за №.

З матеріалів справи також встановлено, що позивачем отримана квитанція №1 16 січня 2020 року о 09:09 годині, в якій зазначено: "Документ не прийнято. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Виявлені помилки/зауваження: Документ не може бути прийнятий сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування".

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий цього пункту).

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, як це передбачено абзацом сімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі також - порядок №1246).

Цей Порядок визначає механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї. Так, згідно з положеннями пунктів 2, 8 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість - постачальником (продавцем) (крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця); платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 10, 11 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 14 Порядку №1246).

В Порядку не міститься визначення поняття "реєстрація податкової накладної". Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС, та/або безпосередніх дій працівників ДПС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Таким чином, суд доходить висновку, що квитанція про неприйняття документу повинна бути надіслана протягом операційного дня, контролюючий орган не мав правових підстав для надіслання квитанції про неприйняття документу на наступний день після подання податкової накладної на реєстрацію.

Відтак, суд дійшов висновку, про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо неприйняття податкової накладної №2 від 26.12.2019 року та реєстрації податкової накладної №2 від 26.12.2019 року на наступний день після первинного направлення на реєстрацію у ЄРПН та фактично отриманого отримання контролюючим органом - 16.01.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №2 від 26.12.2019 року днем первинного направлення на реєстрацію у ЄРПН та фактичного отримання контролюючим органом - 15.01.2020 року, складену Представництвом "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ", суд зазначає наступне.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи NR(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 N7, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 26.12.2019, складену Представництвом "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ" датою її подання на реєстрацію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Представництва "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ" до Державної податкової служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙТРАНСАВТО" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії державної податкової служби України щодо неприйняття податкової накладної №2 від 26.12.2019 року на наступний день після первинного направлення на реєстрацію у ЄРПН та фактичного отримання контролюючим органом - 16.01.2020 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 26.12.2019 р. днем первинного направлення на реєстрацію у ЄРПН та фактичного отримання контролюючим органом - 15.01.2020 року.

Стягнути на користь Представництва "ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК ВЕ ПРОЖЕ МЮШАВІРЛІК ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕТ ШІРКЕТІ" (вул.Короленка, буд.18, к.В-2, м.Харків, 61003, ) судовий збір в розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко