Справа № 560/3538/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3538/20
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на переоформлення автомобіля "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 дозвіл на переоформлення автомобіля "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на його ім`я.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 , був забезпечений як інвалід війни другої групи автомобілем "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та списком №1359 по видачі легкових автомобілів інвалідам області на пільгових умовах з оплатою 7% його вартості. Позивач тривалий час проживав з ОСОБА_2 без реєстрації місця проживання, що підтверджується довідкою Купільської сільської ради №183 від 15.05.2020.

Позивач з метою переоформлення автомобіля на його ім`я, звернувся до відповідача з заявою через Управління соціального захисту населення Волочиської РДА. Проте, отримав відмову, оформлену листом №04.03-2687 від 29.05.2020, оскільки відсутній факт його реєстрації по місцю реєстрації інваліда.

Вважає, що відсутність запису про реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_1 за місцем реєстрації його діда не може слугувати безумовною підставою для позбавлення його право на отримання у власність автомобіля, оскільки позивач є членом сім`ї померлої особи.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що з врахуванням положень пункту Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 (далі - Порядок №999), перереєстрація автомобіля здійснюється лише на того члена сім`ї, який був зареєстрований за місцем реєстрації померлої особи з інвалідністю.

Оскільки в Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації відсутній факт реєстрації ОСОБА_1 за місцем реєстрації його діда, ОСОБА_2 , немає підстав для переоформлення автомобіля на ім`я позивача.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.07.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_2 , як інваліда дитинства в період війни ІІ групи, через орган соціального захисту населення було забезпечено автомобілем "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з оплатою 7% вартості, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та списком №1359 по видачі легкових автомобілів інвалідам області.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 09.05.2020, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , свідоцтва про народження № НОМЕР_6 та свідоцтва про шлюб № НОМЕР_7 ОСОБА_2 є дідом ОСОБА_1 .

За змістом довідки, виданої виконкомом Купільської сільської ради, від 15.05.2020 №183 на день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживав без реєстрації внук ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації з заявою від 19.05.2020, в якій просив розглянути документи щодо переоформлення в його власність автомобіля ЗАЗ 110206, отриманого його дідом, ОСОБА_2 , через органи соціального захисту населення на пільгових умовах 24.12.2005 у зв`язку з його смертю.

Згідно з листом Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації від 19.05.2020 №02-07/739 ця заява направлена Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації.

Листом від 29.05.2020 №04.03-2687 Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації відмовив в наданні дозволу на переоформлення автомобіля, посилаючись на пункт 16 Порядку №999, оскільки відсутній факт реєстрації позивача за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час її смерті.

Не погодившись з відмовою Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Спірні правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" від 06.10.2005 №2961-IV (далі - Закон №2961-IV), Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-XII (далі - Закон №875-XII) та Порядком №999.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №2961-IV держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.

Приписами частини 9 статті 26 Закону №2961-IV встановлено, що перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону №875-XII після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлої особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями осіб з інвалідністю, зокрема дітей з інвалідністю, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку визначено Порядком №999.

Згідно з пунктом 16 Порядку №999 особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.

До членів сім`ї особи з інвалідністю належать громадяни України, які проживають разом з нею, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку (пункт 3 Порядку №999).

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина 2 статті 3 Сімейного кодексу України).

Положеннями статті 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 14.11.2001 року по справі №1-31/2001 (справа щодо прописки) зазначив, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (стаття 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (стаття 33 Конституції України).

Реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №806/2095/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, правова захищеність громадянина забезпечується в тому випадку, якщо держава здатна надійно гарантувати його основні конституційні права і свободи.

Так, Порядком №999 були обумовлені підстави, за яких іншому члену сім`ї померлої особи залишається автомобіль, зокрема, член сім`ї повинен бути зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю.

Як встановив суд, про факт проживання позивача з померлим ОСОБА_2 свідчить довідка, видана виконкомом Купільської сільської ради, від 15.05.2020 №183.

Крім того, як зазначено в статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, в цьому випадку у позивача, як члена сім`ї померлої особи з інвалідністю, що проживав з нею, виникли законні сподівання щодо надання дозволу (письмового розпорядження) на перереєстрацію автомобіля "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що першочерговим кроком будівництва повноцінної української державності є забезпечення реальної рівності громадян перед законом шляхом створення чітких правових норм, що не допускають неоднозначного тлумачення.

Так, відповідно до пункту 5.4 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 (справа №1-17/2005) конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод. Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Суд зазначає, що найважливішим завданням держави є забезпечення реальних гарантій дотримання конституційних прав і свобод громадян і, насамперед, відновлення системи державних гарантій соціальних прав.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не спростував, а позивач підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, наявні правові підстави для їх задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив 840,80 грн судового збору, що підтверджується квитанцією №124 від 17.06.2020, а тому, їх слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на переоформлення автомобіля "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 дозвіл на переоформлення автомобіля "Таврія" - ЗАЗ-11020632, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 )
Відповідач:Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації (вул. Володимирська 109, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 25921623)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк