Справа № 500/2849/20
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2849/20 пров. № А/857/11737/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Сеника Р.П., Шинкар Т.І.,

секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

представників позивача Криськіва П.Й., Дашинич О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської регіональної організації політичної партії «Сила і Честь» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 500/2849/20 за адміністративним позовом Тернопільської регіональної організації політичної партії «Сила і Честь» до Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Мартиць О.І., у м.Тернопіль Тернопільської області 01.10.2020 року, дата складення повного судового рішення 01.10.2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська обласна організація політичної партії «Сила і Честь» (надалі також - позивач) звернулася з позовом до Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії Тернопільської області (надалі також - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії щодо повернення застави, як помилкової, в розмірі 178048 гривень, внесеної Тернопільською обласною організацією політичної партії «Сила і Честь» за реєстрацію кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради;

- зобов`язати Тернопільську обласну територіальну виборчу комісію ухвалити постанову про повернення застави в розмірі 178048 гривень, внесеної Тернопільською обласною організацією політичної партії «Сила і Честь» за реєстрацію кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог наводячи норми матеріального права та окремі обставини справи вказує, що відповідна територіальна виборча комісія не розглядала питання про прийняття заяви Тернопільської обласної організації політичної партії «Сила і Честь» про реєстрацію кандидатів у депутати та доданих до неї документів, оскільки такі не були прийняті. Також, скаржник звертає увагу, що кошти було внесено належним суб`єктом, без порушення визначеної законом процедури. Отже, позивач вважає, що неправомірність дій відповідача полягає у тому, що він всупереч вимогам абзацу 1 частини четвертої статті 225 Виборчого кодексу України та пункту 7 Порядку внесення, повернення та перерахування грошової застави на місцевих виборах, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 21 серпня 2020 року № 193 (надалі також - Порядок № 193), безпідставно відмовив перерахувати кошти сплачені, як грошова застава.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні представники апелянта наполягали на задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що дає підстави для розгляду апеляційним судом справи за відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30 серпня 2020 року Центральна виборча комісія прийняла Постанову № 208 «Про початок виборчого процесу місцевих виборів 25 жовтня 2020 року», якою постановила: оголосити з 5 вересня 2020 року початок виборчого процесу місцевих виборів, призначених на 25 жовтня 2020 року.

На 10-му позачерговому З`їзді політичної партії «Сила і Честь» від 01.09.2020 прийнято рішення № 10-01/09/2020-З про участь її місцевих організацій у місцевих виборах 25 жовтня 2020 року.

16.09.2020 Тернопільська обласна організація політичної партії «Сила і Честь» письмово повідомила Тернопільську обласну територіальну виборчу комісію Тернопільської області про те, що згідно рішення Правління партії про скликання обласної партійної конференції з метою висування кандидатів в депутати всіх рівнів на місцевих виборах, які відбудуться 25 жовтня 2020 року будуть проводити обласну конференцію 18 вересня 2020 року.

Тернопільська обласна організація політичної партії «Сила і Честь», керуючись рішенням вищого керівного органу політичної партії «Сила і Честь» про участь її місцевих організацій у місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, провела 18 вересня 2020 року конференцію Тернопільської обласної організації політичної партії «Сила і Честь» з метою висування кандидатів у депутати до Тернопільської обласної ради, але у встановлений Виборчим кодексом України строк не подала вчасно до Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії передбачені законом документи для реєстрації кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради від Тернопільської обласної організації політичної партії «Сила і Честь».

Згідно платіжного доручення від 24.09.2020 № 8 Тернопільською обласною організацією політичної партії «Сила і Честь» перераховано на рахунок Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії Тернопільської області грошову заставу за реєстрацію кандидатів до Тернопільської обласної ради в сумі 178048.00 грн.

25.09.2020 голова Тернопільської обласної організації політичної партії «Сила і Честь» Криськів П.Й. звернувся до Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії Тернопільської області із вимогою про прийняття постанови про повернення коштів, внесених як грошова застава, на розрахунковий рахунок Тернопільської регіональної організації політичної партії «Сила і Честь».

В поданому зверненні позивач посилається на відсутність обов`язку щодо внесення застави за реєстрацією кандидатів в депутати відповідного рівня (обласної ради), у зв`язку з тим, що Тернопільська регіональна організація політичної партії «Сила і Честь» з об`єктивних причин не подавала на реєстрацію документів та не стала суб`єктом виборчого процесу.

28.09.2020 Тернопільською обласною територіальною виборчою комісією Тернопільської області прийнято постанову № 33 «Про повернення грошової застави Тернопільській обласній організації політичної партії «Сила і Честь», якою відмовлено Тернопільській обласній організації політичної партії «Сила і Честь» у поверненні раніше внесеної нею на спеціальний (депозитний) рахунок Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії грошової застави, у розмірі 178048 гривень, та зазначено що вказані кошти, у восьмиденний строк після закінчення строку реєстрації кандидатів на виборах до Тернопільської обласної ради, перерахувати до обласного бюджету.

Вважаючи рішення відповідача незаконним, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Тернопільська обласна організація політичної партії «Сила i Честь» у встановлений Виборчим кодексом України строк, не подала вчасно до Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії передбачені законом документи для реєстрації кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради від Тернопільської обласної організації політичної партії «Сила і Честь», тому при прийнятті спірної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта та відповідача, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виборчий кодекс України відповідно до Конституції України визначає гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів.

Згідно з частиною першою статті 1 Виборчого кодексу України вибори в Україні є основною формою народного волевиявлення, способом безпосереднього здійснення влади Українським народом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Виборчого кодексу України відповідно до Конституції України в Україні проводяться такі типи виборів: місцеві вибори: а) вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; б) вибори депутатів сільської, селищної, міської ради; в) вибори сільського, селищного, міського голови; г) вибори депутатів районної ради; ґ) вибори депутатів обласної ради; д) вибори депутатів районної у місті ради (у містах, де утворені районні у місті ради).

Приписами частини першої статті 20 Виборчого кодексу України передбачено, що виборчий процес - це здійснення протягом встановленого цим Кодексом періоду часу суб`єктами, визначеними статтею 22 цього Кодексу, виборчих процедур, пов`язаних із підготовкою і проведенням відповідних виборів, встановленням та офіційним оголошенням (офіційним оприлюдненням) їх результатів.

Згідно частини першої статті 217 Виборчого кодексу України висування кандидатів у депутати та на посаду сільського, селищного, міського голови місцевою організацією партії відбувається на підставі цього Кодексу, статуту політичної партії за рішенням вищого керівного органу партії про участь її місцевих організацій у відповідних чергових, позачергових, перших, повторних, проміжних виборах, прийнятого після прийняття рішення про призначення відповідних виборів. Центральна виборча комісія не пізніш як за 45 днів до дня голосування оприлюднює перелік політичних партій, якими прийнято рішення про участь їх місцевих організацій у відповідних місцевих виборах, на своєму офіційному веб-сайті.

За положеннями частин першої, другої статті 218 Виборчого кодексу України висування кандидатів організацією партії проводиться на її зборах, конференції у порядку, встановленому статутом партії та цим Кодексом. Про дату, час і місце проведення зборів, конференції з метою висування кандидатів організація партії повідомляє у письмовій формі відповідну територіальну виборчу комісію не пізніш як за день до дня проведення зборів, конференції.

Висування кандидатів у депутати організацією партії, формування та затвердження єдиного та територіальних виборчих списків здійснюються на її зборах, конференції організації партії у порядку, встановленому статутом партії та цим Кодексом. (частина перша статті 219 Виборчого кодексу України).

Згідно частини першої статті 227 Виборчого кодексу України кандидати у депутати, включені організацією партії до єдиного та територіальних виборчих списків, реєструються територіальною виборчою комісією Автономної Республіки Крим, відповідною територіальною обласною, районною, міською, районною у місті, сільською, селищною виборчою комісією за умови подання комісії документів, передбачених статтею 222 цього Кодексу.

За нормами абзацу 4 частини другої статті 225 Виборчого кодексу України організація партії, яка висунула виборчий список кандидатів у депутати обласної, районної, районної у місті, а також міської, селищної, сільської (територіальної громади з кількістю виборців 10 тисяч і більше) ради, кандидати на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) або організація відповідної партії вищого рівня, а також особа, яка висувається кандидатом на посаду міського голови (міста з кількістю виборців 75 тисяч і більше) шляхом самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів до відповідної територіальної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати та на посаду міського голови вносить одним платежем у безготівковій формі на спеціальний рахунок виборчої комісії грошову заставу в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому на день початку виборчого процесу, на кожні 90 тисяч виборців відповідного єдиного територіального виборчого округу для кожного виду виборів окремо.

Центральна виборча комісія не пізніш як на п`ятий день після початку виборчого процесу на підставі відомостей Державного реєстру виборців станом на день початку виборчого процесу відповідних місцевих виборів визначає розмір грошової застави для кожного єдиного сільського, селищного, районного в місті, міського, районного, обласного виборчого округу, невідкладно оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті та інформує про це відповідні територіальні виборчі комісії. (абзац 5 частини другої статті 225 Виборчого кодексу України)

Частиною третьою статті 225 Виборчого кодексу України визначено, що реквізити рахунку для внесення грошової застави не пізніш як на другий день після початку виборчого процесу розміщуються відповідною територіальною виборчою комісією на її офіційному веб-сайті (за наявності) та/або на стенді офіційних матеріалів такої комісії, а також передаються до Центральної виборчої комісії для розміщення на її офіційному веб-сайті.

У разі прийняття сільською, селищною, районною у місті, міською, районною, обласною територіальною виборчою комісією та виборчою комісією Автономної Республіки Крим рішення про відмову в реєстрації всіх кандидатів у депутати та/або кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, висунутих організацією партії або шляхом самовисування, внесена грошова застава у п`ятиденний строк після прийняття такого рішення перераховується на рахунок організації партії або на рахунок, вказаний у заяві, поданій до відповідної виборчої комісії особою, висунутою шляхом самовисування.

У разі надходження на спеціальний рахунок відповідної територіальної виборчої комісії для внесення грошової застави коштів у меншому розмірі, ніж визначено частинами першою, другою цієї статті, та/або коштів, які внесені із порушенням вимог, встановлених цією статтею, такі кошти поверненню не підлягають та у восьмиденний строк після закінчення строку реєстрації кандидатів перераховуються відповідно до сільського, селищного, міського, обласного, республіканського Автономної Республіки Крим бюджету.(частина четверта статті 225 Виборчого кодексу України)

Пунктом 7 Порядку № 193 передбачено, що у разі прийняття сільською, селищною, районною в місті, міською, районною, обласною виборчою комісією та виборчою комісією Автономної Республіки Крим рішення про відмову в реєстрації всіх кандидатів у депутати та/або кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, висунутих місцевою організацією політичної партії, внесена грошова застава у п`ятиденний строк після прийняття такого рішення перераховується на рахунок місцевої організації політичної партії, зазначений у заяві місцевої організації політичної партії, поданій до відповідної територіальної виборчої комісії.

Суд першої інстанції неправильно обґрунтував своє рішення положеннями пункту 8 Порядку № 193, яким передбачено випадки, коли грошові кошти, внесені як застава, поверненню не підлягають, оскільки неподання з будь-яких причин документів суб`єктом такого подання не є підставою для неповернення коштів.

Такими підставами є:

· кошти внесені неналежним суб`єктом;

· кошти внесені після подання документів для реєстрації кандидатів на відповідних місцевих виборах;

· кошти внесені двома і більше платежами.

Отже, згідно Порядку № 193 поверненню не підлягають кошти, що внесені з порушенням вимог, установлених статтею 225 Виборчого кодексу України.

Судом першої інстанції не взято до уваги положення абзацу 1 частини 4 статті 225 Виборчого кодексу України та пункту 7 Порядку № 193, якими передбачено, що у разі прийняття сільською, селищною, районною в місті, міською, районною, обласною виборчою комісією та виборчою комісією Автономної Республіки Крим рішення про відмову в реєстрації всіх кандидатів у депутати та/або кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, висунутих місцевою організацією політичної партії, внесена грошова застава у п`ятиденний строк після прийняття такого рішення перераховується на рахунок місцевої організації політичної партії, зазначений у заяві місцевої організації політичної партії, поданій до відповідної територіальної виборчої комісії.

Відповідач своєю відмовою у прийнятті пакету документів 24.09.2020 року фактично відмовив в реєстрації всіх кандидатів у депутати та/або кандидата на посаду сільського, селищного, міського голови, висунутих місцевою організацією політичної партії.

Однак, всупереч законодавчим вимогам за зверненням позивача відповідач у п`ятиденний строк після прийняття такого рішення не перерахував на рахунок позивача внесені ним як грошова застава кошти.

Аналізуючи наведені правові норми та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що кошти були внесені належним суб`єктом, до подання документів для реєстрації кандидатів на відповідних місцевих виборах та одним платежем.

Відтак, колегія суддів на підставі вищевикладеного приходить до висновку, що позивачем були виконані всі умови та вимоги, передбачені статтею 225 Виборчого кодексу України щодо сплати грошової застави, та згідно платіжного доручення № 8 від 24.09.2020 року позивачем перераховано на рахунок Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії грошову заставу за реєстрацію кандидатів до Тернопільської обласної ради в сумі 178048.00 гривень, що не оспорювалось відповідачем.

Апеляційний суд, аналізуючи правомірність оскаржуваного рішення, звертає увагу, що метою внесення застави є забезпечення участі у виборчому процесі, а відтак її повернення гарантується у випадку відмови відповідним суб`єктам в участі у виборах.

Випадок, що є предметом судового розгляду, розцінюється апеляційним судом як передбачена законодавцем підстава повернення застави у зв`язку з відмовою у реєстрації кандидатів у депутати, за відсутності формального відповідного рішення виборчої комісії про таку відмову.

Отже в даному випадку позивач не може бути позбавлений права на повернення застави.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на визначені практикою Європейського Суду з прав людини вимоги до якості закону (Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ґавенда проти Польщі», «Броньовський проти Польщі», «Аманн проти Швейцарії», «Круслена», «Волохи проти України», «Реквеньї проти Угорщини», «Корецький та інші проти України»).

В зазначених рішеннях, зокрема, Європейський Суд з прав людини, зокрема, вказав, що у другому пункт 2 статті 11 Конвенції з прав людини на тільки вимагає, щоб дія, яка оскаржується, була передбачена національним законодавством, але також містила вимогу щодо якості закону. Закон має бути доступний для конкретної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Тобто внесення застави з метою участі у виборчому процесі після недопуску до такого (з будь-яких законних підстав) давало позивачу право розраховувати на повернення застави.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Отже, оскільки відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості винесеного рішення, з урахуванням вимог, визначених частиною другою статті 19 Конституції України, частиною третьою статті 2 КАС України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи неведене, колегія суддів приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є визнання протиправною відмови Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії щодо повернення застави, як помилкової та зобов`язання ухвалити постанову про повернення застави в розмірі 178048 гривень, внесеної Тернопільською обласною організацією політичної партії «Сила і Честь» за реєстрацію кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Невідповідність висновків суду обставинам справи вважається у тому разі, якщо останні встановлені судом повно та згідно з дослідженими ним доказами, проте висновки зі встановлених обставин зроблені невірно.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції у справі, що розглядається не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати прийняттям постанови про задоволення адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною дев`ятою статті 273 КАС України встановлено, що суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За звернення до суду із вказаним позовом, позивачем при поданні позовної заяви не сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. та при поданні апеляційної скарги не сплачено судовий збір у розмірі 3153, 00 грн., у зв`язку з чим у відповідності до вимог частини дев`ятої статті 273 КАС України та з урахуванням частини першої статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5255, 00 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 242, 273, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської регіональної організації політичної партії «Сила і Честь» задовольнити повністю.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 500/2849/20 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Тернопільської регіональної організації політичної партії «Сила і Честь» задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії щодо повернення застави, як помилкової, в розмірі 178048 гривень, внесеної Тернопільською обласною організацією політичної партії «Сила і Честь» за реєстрацію кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради.

Зобов`язати Тернопільську обласну територіальну виборчу комісію ухвалити постанову про повернення застави в розмірі 178048 гривень, внесеної Тернопільською обласною організацією політичної партії «Сила і Честь» за реєстрацію кандидатів у депутати Тернопільської обласної ради.

Стягнути з Тернопільської обласної територіальної виборчої комісії до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: «Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м. Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - UA1013004; код класифікації доходів бюджету - 22030101; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар