Справа № 741/1753/19
Суддя: Киреєв О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 741/1753/19
Провадження № 2-а/741/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 серпня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП у Чернігівській області Дмитренка Артема Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 22 листопада 2019 року близько 12 години в м. Носівка Чернігівської області він керував мопедом «EX-50 QT-B», рама № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 куб. см, синього кольору. Його (позивача) зупинив інспектор поліції, якому він пред`явив талон на мопед. Інспектор поліції звинуватив його (позивача) у порушенні правил дорожнього руху України та виніс постанову, якою притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Він (позивач) категорично не згоден з винесеною інспектором поліції постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що правил дорожнього руху він не порушував, їхав на мопеді, який не є механічним транспортним засобом, з відповідними документами. Він (позивач) вважає, що зазначена постанова була винесена інспектором поліції з порушенням вимог процесуального законодавства та за відсутності доказів вчинення правопорушення.

ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову серії ДП18 № 400698 від 22 листопада 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. та справу закрити.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти, відзив не подав.

Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки відсутні підстави для його відкладення або оголошення перерви.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що цього ж дня о 12 годині 15 хвилин в м. Носівка Чернігівської області по вул. Вокзальна він керував транспортним засобом (мопедом) «Дельта», без державного реєстраційного номера, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17).

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.; мопед це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Ураховуючи вищевикладене, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено, а тому будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 1 березня 2018 року в справі № 278/3362/15-к.

Таким чином, мопед, який має двигун об`ємом до 50 куб. см, є механічним транспортним засобом.

Доводи позивача про те, що мопед з об`ємом двигуна 49,9 куб. см не є механічним транспортним засобом, суд визнає необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.13 ПДР України встановлено, що право на керування транспортними засобами особам може, зокрема, бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) з 16-річного віку. Транспортні засоби належать, зокрема до таких категорій: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином, позивач, керуючи 22 листопада 2019 року мопедом «Дельта», без державного реєстраційного номера, повинен був мати посвідчення водія категорії «А1».

Факт відсутності у позивача посвідчення водія категорії «А» та(або) «А1» станом на 22 листопада 2019 року не спростовується ним у позовній заяві та доданими до неї доказами.

Доводи позивача про те, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та винесенні постанови серії ДП18 № 400698 від 22 листопада 2019 року відповідачем було порушено вимоги процесуального законодавства та його права, а також щодо бездоказового притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі, які суд визнає належними та допустимими.

У судовому засіданні встановлено, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута від імені Національної поліції уповноваженою особою у порядку, встановленому чинним законодавством, адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, про те, що позов є необґрунтованим, 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.1 «а» ПДР України, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 77, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до інспектора СРПП № 2 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУ НП у Чернігівській області Дмитренка Артема Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Киреєв