Справа № 640/5027/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5027/19 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та зобов`язати призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 30.10.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2020 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що працював на посадах, які дають право на призначення пенсії за Списком № 1 у наступні періоди та у наступних підприємствах:

1) З 01.07.1981 року по 31.08.1981 року - на посаді «горнорабочий подземный З разряда участка № 5» з повним робочим днем в шахті «Шахтоуправление «Куйбышевское» Производственного обьединение «Донецкуголь» (в календарному обрахунку складає: 2 місяці).

Посада передбачена підрозділом 1 розділом 1 діючого на цей період роботи позивача «Списком № 1 производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа на которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Зазначений період підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» (а.с. 31-32).

2) З 15.06.1982 року по 28.08.1982 року - на посаді «горнорабочего очистного забоя 5 разряда подземным» з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні «Червона зірка» виробничого об`єднання «Донецьквугілля» (в календарному обрахунку складає: 2 місяці 14 днів).

Посада передбачена підрозділом 1 розділом 1 діючого на цей період роботи позивача «Списком № 1 производств, цехов, профессий и должностей с тяжельїми условиями труда, работа на которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Зазначений період підтверджується відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1 та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

3) З 01.07.1983 року по 31.08.1983 року - на посаді «подземного горнорабочего очистного забоя 5 разряда участка по добыче угля № 8» в Шахте «Северная» им. « 30 летия СССР» Производственное обьединение «Воркутауголь» (в календарному обрахунку складає: 2 місяці).

Посада передбачена підрозділом 1 розділом 1 діючого на цей період роботи позивача «Списком № 1 производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа на которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Зазначений період підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та довідкою № 12-2/497 від 05.09.2018 року.

4) З 19.09.1984 року по 17.02.1985 року - на посаді «горного мастера» з повним робочим днем в шахті «Обьединение «Селидовугеля» Шахта «Россия» (в календарному обрахунку складає: 4 місяці 29 днів).

Посада передбачена підрозділом 1 розділом 1 діючого на цей період роботи позивача «Списком № 1 производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа на которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Зазначений період підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 12/2493 від 17.09.2018 року.

5) З 07.03.1985 року по 03.05.1989 року - на посаді «горного мастера подземного на участке горно-капитальньїх работ», «заместителем начальника участка подготовительных работ», «заведующим горными работами по развитию и капитальному строительству», «заведующим горными работами по развитию и капитальному строительству» в Шахте имени А .Б. Батова Производственное обьединение «Макеевуголь» (в календарному обрахунку складає: 4 роки 1 місяць 27 днів).

Посада передбачена підрозділом 1 розділом 1 діючого на цей період роботи позивача «Списком № 1 производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа на которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

Зазначений період підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 3505 від 22.08.2018 року.

Відмовляючи позивачу у призначенні пільгової пенсії відповідач у листі від 28.02.2019р. № 41668/03 зазначив, що згідно наданих позивачем документів неможливо зарахувати до пільгового стажу Списком № 1 періоди роботи з 01.07.1981 р. по 31.08.1981 р. з 15.06.1982 р. по 28.08.1982, з 01.07.1983 31.08.1983 р. з 07.03.1985 р. по 09.09.1987 р. з 10.09.1987 р. по 20.07.1987 р. з 21.07.1988 р. по 03.05.1989 так як відсутні пільгові довідки, копії первинних документів, накази про атестацію робочого місця підсумки про проведення атестації робочого місця.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано документи достатні для підтвердження права на зарахування спірних періодів роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Апелянт же вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт що відсутні пільгові довідки, копії первинних документів, накази про атестацію робочого місця, підсумки про проведення атестації робочого місця у спірних періодах.

Колегія суддів дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності докази приходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача з огляду на наступне.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальник безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки №1 та №2, чинні в період роботи особи. Зазначені Списки були затверджені постановами: Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173; Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 ; КМУ від 11.03.1994р. № 162; КМУ від 16.01.2003р. № 36.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожен повний рік такої роботи.

Отже, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії чи посади в зазначених списках, та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком, протягом повного робочого дня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), відповідно до п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 7 цього Порядку № 637 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" Порядку № 637 до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

За приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

У трудовій книжці позивача відображена уся необхідна інформація та періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

З викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

За правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що до пільгового стажу позивача повинен бути зарахований стаж відповідно до відомостей зазначених у трудовій книжці

Записами в трудовій книжці позивача, а також довідками ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська» (а.с. 31-32), ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» (а.с. 34), № 12-2/497 від 05.09.2018 року (а.с. 42), № 12/2493 від 17.09.2018 року (а.с. 29), № 3505 від 22.08.2018 року (а.с. 44), стаж роботи на зазначених підприємствах віднесено до робіт із шкідливими умовами праці за Списком № 1, виробництв, робіт, професій, посад і показників, що складає 5 років, 1 місяць та 10 днів.

Записи у трудовій книжці позивача виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами начальника відділу кадрів відповідного підприємства та скріплені печатками, записи внесені належним чином і дефектів їх вчинення не мають.

Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17 зроблений висновок про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

У постанові по справі №754/14898/15-а Верховний Суд стосовно аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

З урахуванням наведеного у сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був належним чином підтверджений.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

На момент звернення, із заявою про призначення пенсії за Списком № 1, позивачу виповнилося 56 роки та згідно зі ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», йому необхідно було мати 4 роки пільгового стажу.

Отже, враховуючи, що періоди роботи до 21.08.1992 року (включно) не потребують підтвердження атестації робочого місця, враховуючи наявність документального підтвердження перебування позивача на посадах, що передбачені Списком 1, виконання ним робіт передбачених списком, позивачем надано достатні та необхідні документи для підтвердження наявного пільгового стажу, який становить 5 років 1 місяць 10 днів, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (Справа № 520/15025/16-а), зроблено правовий висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування відповідачем не надано.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 05.10.2020