Справа № 160/8419/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року Справа № 160/8419/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
22.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1611/04-36-52-40-0461, яким ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 1469,46 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1612/04-36-52-40-0461, яким ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 5841,30 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1609/04-36-52-40-0461, яким ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 1647,06 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1610/04-36-52-40-0461, яким ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 6547,28 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила наступне.
Податкові повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1611/04-36-52-40-0461 та №1609/04-36-52-40-0461 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки:
- позивач не є та ніколи не була власником квартири, не зареєстрована та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,5 кв.м., на яку позивачу нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. У зв`язку із зазначеним позивачу, також, невідомо за яких підстав всі оскаржувані рішення були направлені за вказаною адресою. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що конверт із зазначеними рішеннями позивачу передали знайомі, які знайшли його 06.07.2020 року біля будинку АДРЕСА_2 ;
- у відповідності до Примітки 2 Додатку №1 до Рішення Дніпровської міської ради VII скликання від 06.12.2017 року №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб, а саме квартира/квартири незалежно від їх кількості з площею від 60 кв.м. до 85 кв.м. оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за нульовою ставкою (оподатковується на загальних підставах площа, що перевищує 85 кв.м.)
Податкові повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1612/04-36-52-40-0461та №1610/04-36-52-40-0461 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки при нарахуванні відповідачем позивачу податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно - будинку, загальною площею 248,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не було враховано встановлену Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 06.12.2017 року №12/27 пільгу, яка встановлена з розрахунку 20 кв.м. на третю та кожну наступну дитину віком до 18 років, у разі якщо троє і більше дітей проживають в одній квартирі/житловому будинку.
Крім того, позивач зазначив, що всі оскаржувані податкові повідомлення-рішення були надіслані не на адресу місцезнаходження платника податків - позивача, а були надіслані на іншу адресу: АДРЕСА_1 , до якої позивач не має ніякого відношення. Крім того, зазначені рішення складені 07.05.2020 року, а відправлені, згідно штемпелів на конверті лише 25.06.2020 року.
24.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
11.08.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про продовження строку для надання відзиву на позов.
14.08.2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі того, що позивачу було нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2018-2019 роки на будинок за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останні, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, перебувають у власності позивача.
Зазначені рішення були направлені засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення саме на адресу: АДРЕСА_4 , оскільки позивач є власником квартири за вказаною адресою, також, дана адреса зазначена у паспорті позивача. Крім того, відповідач зазначив, що у разі зміни місця проживання, платник податків має повідомити про це податковий орган.
Поштове відправлення про вручення поштового відправлення повернуто з приміткою «вручено» до Лівобережного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області 02.06.2020 року.
Щодо тверджень позивача про відсутність пільги при нарахуванні на нерухоме майно - будинок відповідач зазначив, що оскільки позивач не звертався із відповідною заявою з метою проведення звірки та врегулювання питання щодо суми нарахованого по датку, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання даних про об`єкти нерухомості, які підлягають оподаткуванню, ніж ті, що передбачені ч.266.3 та ч.266.7.3. ст..266 Податкового кодексу України, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) таких даних, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та нівелювання свого права щодо інформування податкового органу про зміну даних, останній має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.
09.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримав позицію, викладену у позові та додатково зазначив, що раніше був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , проте квартира за вказаною адресою ніколи не перебувала у його власності.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 07.05.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 - 2019 роки, відповідно, сформовано податкові повідомлення-рішення форми «Ф» за якими визначено податкові зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами:
№№ 1612/04-36-52-40-0461, 1610/04-36-52-40-0461 - за будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 248,40 кв.м.;
№№ 1611/04-36-52-40-0461, 1609/04-36-52-40-0461 - за квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 62,5 кв.м.
Вказані податкові повідомлення-рішення направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу: АДРЕСА_4 .
Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення із даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Законом України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, а саме: податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки та плата за землю.
Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Статтею 265 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Статтею 226 Податкового кодексу України визначено платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкт та базу оподаткування цим податком, а також пільги зі сплати цього податку, його ставки, податковий період, порядок та строки обчислення, нарахування і сплати цього податку.
Так, відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення №№ 1611/04-36-52-40-0461, 1609/04-36-52-40-0461 винесені у зв`язку з нарахуванням позивачу податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами - за квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 62,5 кв.м.
При цьому, з Інформаційної довідки №215178750 від 06.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 20.05.2005 року внесено запис про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 67,3 кв.м. перебуває у приватній власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, ВСВ №080357 реєстр1362, 02.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Г.О.
Разом з тим, з Інформаційної довідки №208157137 від 05.05.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що у власності позивача з 2006 року перебуває квартира загальною площею 62,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .
Суд звертає увагу, що відповідачем вірно вказано площу об`єкта нерухомості, що перебуває у власності позивача (62,5 кв.м.), проте адресу вказано іншої квартири.
Будь-яких пояснень щодо вказаних розбіжностей саме у адресах об`єктів нерухомого майна та/або наявності певних описок суду не надано.
Таким чином, враховуючи, що у власності позивача відсутній об`єкт оподаткування, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , на який позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2018,2019 роки, згідно з розрахунками, доданими до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку що податкові повідомлення-рішення №№ 1611/04-36-52-40-0461, 1609/04-36-52-40-0461 від 07.05.2020 року підлягають скасуванню.
Також, з Інформаційної довідки №208157137 від 05.05.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що у власності позивача з 2014 року перебуває житловий будинок загальною площею 248,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі чого, позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018-2019 роки та винесено, відповідно, 07.05.2020 року податкові повідомлення-рішення №№ 1612/04-36-52-40-0461, 1610/04-36-52-40-0461.
Відповідно до п.п. 266.2.1. п. 266.1 ст. 266 Податкового Кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.3.1, 266.3.2 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.1 п.266.4 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Пунктом 266.7.1, 266.7.2 цієї статті визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Відповідно до п.1 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.
Підпунктами 12.3.1, 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за один квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів, відповідно до Податкового кодексу України.
Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Згідно з пп. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.
Рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено ставку податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.

Відповідачем було надано наступний розрахунок податкових зобов`язань, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які були визначені позивачу за будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 248,40 кв.м., з урахуванням наявності у позивача права власності на квартиру площею 62,5 кв.м.

Визначено питому вагу об`єкта: питома вага житлового будинку 248,40 м2 / 310,90 м2 = 0,799. Застосовано пільгу: 310,90 м2 - 180 м2 = 130,90 м2.

Розрахунок податку за 2018 рік.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлено ставку податку у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018 року (1.5% х 3723грн. = 55,85грн./м2).

Пільги зі сплати податку: база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, для різни різних типів об`єктів житлової нерухомості, у тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв.м.

Обчислено суму податку за об`єкт відповідно до його питомої ваги: 130,90 м2 х 55,85 грн. х 0,799 = 5841,30 грн.

Розрахунок податку за 2019 рік.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 № 12/27 для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлено ставку податку у розмірі 1,5 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019 року (1.5% х 4173 грн. = 62,60 грн./м2).

Пільги зі сплати податку: база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, для різни різних типів об`єктів житлової нерухомості, у тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) - на 180 кв.м.

Обчислено суму податку за об`єкт відповідно до його питомої ваги: 130,90 м2 х 62,60 грн. х 0,799 = 6547,28 грн.

Разом, з тим у додатку 2 до рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №12/27 зазначений перелік пільг для фізичних і юридичних осіб, наданих відповідно до пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до п.1.4 якого база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для квартири/житлового будинку додатково до норми, що визначена у пунктах 1.1 та 1.2 цього переліку, для фізичних осіб, які мають троє та більше дітей і проживають в одній квартирі/житловому будинку, з розрахунку 20 кв. м на третю та кожну наступну дитину віком до 18 років.

Так, відповідно до довідки №13448 від 12.09.2018 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою АДРЕСА_3 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник, зареєстрована 06.09.2017 року;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, зареєстрований 06.09.2017 року;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 01.12.2017 року;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована 01.12.2017 року.

Таким чином, разом з позивачем ОСОБА_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , станом на вересень 2018 року було зареєстровано троє її дітей віком до 18 років.

Відповідно до положень п.п.3,5 Порядку подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 31 травня 2012 р. № 476 (далі - Порядок) Мін`юст, територіальні органи і підрозділи ДМС подають до 15 квітня 2013 р., а у подальшому - щокварталу протягом 15 днів після закінчення податкового (звітного) кварталу контролюючим органам відомості станом на перше число відповідного кварталу.

Територіальні органи і підрозділи ДМС подають відповідним контролюючим органам інформацію про фізичних осіб, місце проживання яких зареєстровано (знято з реєстрації) у відповідному населеному пункті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, найменування органу, який видав документ, і дати видачі після запровадження електронного обліку реєстрації місця проживання фізичних осіб. До запровадження електронного обліку реєстрації місця проживання фізичних осіб територіальні органи і підрозділи ДМС подають інформацію контролюючим органам за їх письмовим запитом.

На підставі вищевикладеного, у відповідача була можливість з`ясувати інформацію щодо осіб, зареєстрованих у будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

З огляду на зазначене, суд критично відноситься до заяви відповідача про необхідність подання інформації про зареєстрованих осіб протягом 2018-2019 років саме позивачем.

Таким чином, оскільки відповідачем у формулу для розрахунку податкових зобов`язань, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які були визначені позивачу за будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 248,40 кв.м. було введене не всі складові, а саме не враховано та не перевірено, що за вказаною адресою зареєстровано троє неповнолітніх дітей позивача, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення - рішення №1612/04-36-52-40-0461 та № 1610/04-36-52-40-0461 від 07.05.2020 року підлягають скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що наведеними положеннями Порядку передбачено отримання інформації щодо адреси позивача, з метою належного направлення податкових повідомлень-рішень.

Так, судом встановлено, що позивач за адресою АДРЕСА_3 зареєстрований з 06.09.2017 року, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.05.2020 року направлені відповідачем на адресу попередньої реєстрації - АДРЕСА_1 .

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте, відповідачем не доведено обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №0.0..1 від 16.07.2020 року.

З огляду на те, що адміністративний позов задоволено повністю, суд вважає що стягненню на користь позивача з Головного управління ДФС в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1611/04-36-52-40-0461, яким ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 1469,46 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1609/04-36-52-40-0461, яким ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 1647,06 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1612/04-36-52-40-0461, в частині, якою ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік в розмірі 5841,30 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 07.05.2020 року № 1610/04-36-52-40-0461, в частині якою ОСОБА_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік в розмірі 6547,28 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв