Справа № 159/6539/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 159/6539/19 пров. № А/857/7429/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Глушка І.В.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2020 року (рішення ухвалене у м.Ковель судом у складі головуючого судді Бойчука П.Ю.) у справі № 159/6539/19 за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Ніколайчука Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Ніколайчука Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 89 від 15.11.2019, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач своєю постановою від 15 листопада 2019 року неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення № 89 від 15.11.2019 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Ніколайчуком Сергієм Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП, - закрито.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Державна архітектурно-будівельна інспекції України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою № 89 по справі про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2019 року позивача, як начальника Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ковельської міської ради, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вважаючи спірну постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до переконання, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не застосовував норми ст.ст. 33, 252, 280 КУпАП, оскільки оцінку доказів вчинення правопорушення не проводив, розмір штрафу в постанові жодним чином не обґрунтував, не досліджував інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що потягло за собою безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, судом першої інстанції було залишено поза увагою питання належного відповідача по справі, чим порушено норми процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно п.5 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Частиною першою статті 244-6 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42), розглядає орган державного архітектурно-будівельного нагляду.

Частиною другою цієї статті визначено, що від імені органу державного архітектурно-будівельного нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Отже, інспектори органів державного архітектурно-будівельного нагляду (головні інспектори) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Державної архітектурно-будівельної інспекції та не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у його постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а.

Таким чином, належним відповідачем в адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері державного архітектурно-будівельного нагляду повинен бути відповідний орган Державного архітектурно-будівельного нагляду.

Проте, як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Ніколайчука Сергія Васильовича, тобто до неналежного відповідача.

Поряд з цим, відповідно до статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З викладеного слідує, що провести заміну неналежного відповідача може виключно суд першої інстанції.

Однак, як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог процесуального закону, та, вирішуючи даний публічно-правовий спір, не з`ясував хто є належним відповідачем по справі, а також не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи другого відповідача.

Отже, суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка в силу обмежень, встановлених ст.48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та відмови у задоволенні позову з цієї підстави.

Крім того, слід зазначити, що позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - відповідного органу Державної архітектурно-будівельної інспекції.

При цьому, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з цих підстав, що в свою чергу не свідчить про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача в межах розумного строку.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм процесуального права, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2020 року у справі № 159/6539/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Ніколайчука Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 05.10.2020р.