Справа № 380/4413/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4413/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Карп`як О.О., секретар судового засідання Лубоцька Н.І., за участю: позивача - ОСОБА_1 , представників відповідача - Зубович - Яворської О.Я., Данилів Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження в справі №196547 від 01.10.2017 року, рішення №47 від 23.02.2019 року та рішення №47 від 23.04.2020 року про перерахунок пенсії з застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,42417;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по віку ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,56925, з 01 березня 2019 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,56925 та з 01 травня 2020 року з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,56925;

- доплатити різницю недодержаної пенсії з 01 жовтня 2017 року з врахуванням виплаченої пенсії;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду 16 липня 2020 року клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін задоволено, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду 14 вересня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем занижено коефіцієнт при розрахунку розміру її пенсії за віком. Для обчислення пенсії взято індивідуальний коефіцієнт страхового стажу не 0,56925 а всього 0,42417. Тобто, зменшено страховий стаж, а саме до її стажу застосовано коефіцієнт 1. Вказує, що до 01.10.2017 (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсії») для нарахування пенсії враховувалася величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Таким чином, використання неправильних коефіцієнтів призвело до неправильного розрахунку пенсії та її заниження. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву (вх. № 34761 від 14.07.2020 року), де просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на наступне. Пенсія позивача за віком як мати інваліда з дитинства розрахована із загального стажу роботи 42 рік 05 місяців 23 дні. (коефіцієнт стажу - 0,56925 з розрахунку 1,35); середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 5 889,16 грн. (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в України - 1 982,63 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить - 3688,68 грн. з яких: 3 352,40 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу; 100 грн. - доплата з 01.05.2012 року згідно з Постановою № 327 від 23.04.2012 року. У зв`язку із прийняттям Закону № 2148, пенсія за віком обчислена з 01.10.2017 року при загальному стажі роботи 42 роки 05 місяців 23 дні (коефіцієнт стажу - 0,42167 з розрахунку 1); середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 11 181,70 грн. (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні - 3 764,40 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить 4 951,27 грн. з яких: 4 714,99 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу. Станом на 01.05.2020 року пенсія за віком обчислена з врахуванням страхового стажу 42 роки 05 місяців 23 дні (коефіцієнт стажу - 0,42417); середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 14 521,68 грн. визначена з 01.01.1994 року по 31.01.199 року та з 01.07.2000 року по 30.11.2010 року (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні - 4 888,83 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить 6 395,94 грн. з яких: 6 159,66 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу. Крім того, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. Зокрема, з 01.01.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показник середньої заробітної плати на рівні 3 764,40 грн. Таким чином вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем. Вищезазначеним спростовуються доводи позивача про те, що застосування відповідачем при обчисленні пенсії позивача величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% в порівнянні з 1.35% призвело до звуження вже набутих позивачем прав та рівня соціальної захищеності.

Позивач на адресу суду надіслала заперечення на відзив на позовну заяву, де зазначила наступне. Станом на 30 вересня 2017 року коефіцієнт страхового стажу становив 0,56925. Здійснюючи перерахунок з 01 жовтня 2017 року та індексацію відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій», тобто збільшуючи заробіток, зменшили коефіцієнт страхового стажу до 0,42417, шляхом перерахування стажу за минулий час з 1972 року по 2015 рік з коефіцієнта 1,35 до коефіцієнта 1, тобто відповідач застосував зворотну дію Закону. Проте, така зміна щодо обчислення страхового стажу набула чинності 11 жовтня 2017 року, наступним днем за датою опублікування.

Представник відповідача через канцелярію суду подав заперечення на відповідь відзив де зазначає, що за нормами Закону України від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, який набрав чинності з 11.10.2017 року, з 01 жовтня 2017 року здійснено осучаснення пенсій, призначених за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середнього показника заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3 764,40 грн. При цьому величина оцінки одного року страхового стажу визначена на рівні 1, тобто без урахування кратності 1,35. З матеріалів пенсійної справи вбачається, що після перерахунку пенсії позивача з 01.03.2019 року, розмір пенсії склав 5 785,52 грн., тобто збільшився на 834,25 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Представники відповідача у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як працююча пенсіонер та з січня 2011 року отримує пенсію за віком, що була призначена достроково як матері особи з інвалідністю з дитинства.

Пенсія позивача розрахована із загального стажу роботи 42 роки 05 місяців 23 днів. Коефіцієнт стажу до 01.10.2017 обчислювався з урахування кратності 1,35%, середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 5 889,16 грн. (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в України - 1 982,63 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить - 3 688,68 грн. з яких: 3 352,40 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу; 100 грн. - доплата з 01.05.2012 року згідно з Постановою № 327 від 23.04.2012 року.

Відповідно до п.4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхову внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

На виконання Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з 01.10.2017 року позивачу розмір пенсії перераховано (осучаснено) з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки (2014-2016) (осучаснений середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 4951,27 грн. з яких: 4 714,99 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу (коефіцієнт стажу - 0,42167 з розрахунку 1).

З 01.05.2020 року пенсія за віком обчислена з врахуванням страхового стажу 42 роки 05 місяців 23 дні (коефіцієнт стажу - 0,42417); середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 14 521,68 грн. визначена з 01.01.1994 року по 31.01.199 року та з 01.07.2000 року по 30.11.2010 року (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні - 4 888,83 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить 6 395,94 грн. з яких: 6 159,66 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу.

Крім того, при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсії. Зокрема, з 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Позивач вважає, що відповідачем в порушення ст.ст.24, 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» невірно обчислено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, а відтак звернулася з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивача розрахована із загального стажу роботи 42 роки 05 місяців 23 днів. Коефіцієнт стажу до 01.10.2017 обчислювався з урахування кратності 1,35 %.

Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

У зв`язку із прийняттям Закону № 2148, пенсія за віком обчислена з 01.10.2017 року при загальному стажі роботи 42 роки 05 місяців 23 дні (коефіцієнт стажу - 0,42167 з розрахунку 1); середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 11 181,70 грн. (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні - 3 764,40 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить 4 951,27 грн. з яких: 4 714,99 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу.

Станом на 01.05.2020 року пенсія за віком обчислена з врахуванням страхового стажу 42 роки 05 місяців 23 дні (коефіцієнт стажу - 0,42417); середньомісячна зарплата для обчислення пенсії 14 521,68 грн. визначена з 01.01.1994 року по 31.01.199 року та з 01.07.2000 року по 30.11.2010 року (індивідуальний коефіцієнт - 2,97038). Для обчислення застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні - 4 888,83 грн. Розмір пенсії за віком працюючої особи становить 6 395,94 грн. з яких: 6 159,66 грн. - пенсія за віком; 236,28 грн. - доплата за 22 роки понаднормативного стажу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону №1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", тому перерахунок пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, відповідає вимогам ч. 1 ст. 25, п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058.

Крім того, п. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058 передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, однак пенсія позивачу призначена до 01.10.2017, тому дане положення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

У зв`язку із зміною прожиткового мінімуму громадян ПФУ з березня 2019 року здійснено масовий перерахунок пенсій громадян. Відповідно до наданих відповідачем копії документів (рішень територіального органу ПФУ про перерахунок пенсії ОСОБА_1 ) суд дійшов висновку, що територіальний орган ПФУ діяв добросовісно, провівши перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Суд не може оминути поза увагою, що внаслідок проведених перерахунків загальний розмір пенсії позивача за віком з 01.03.2019 з 4951,27 грн. зріс до 5785,52 грн., відтак збільшився на 834,25 грн.

Твердження позивача про зменшення розміру пенсії не підтверджені відповідними доказами. Як встановлено судом з матеріалів справи підсумок пенсії не зменшився. Інших доказів зменшення розміру пенсії позивач не зазначено і до суду не надано.

Міркування позивача про звуження його права та рівня соціальної захищеності і про необхідність використання відповідачем величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% є нормативно необґрунтованими і суперечать наведеним вище законодавчим положенням, які неконституційними не визнавались, тому відхиляються судом.

Суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пп. 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статті 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 у справі № 265/4497/17.

Отже, підстав для висновку про допущення відповідачем порушення вимог Закону №1058 при застосуванні величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% і права позивача на перерахунок її пенсії, яке б підлягало захисту у даному випадку, у суду не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а відповідач в свою чергу правомірно визначив коефіцієнт стажу позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність дій відповідача та наявність правових підстав для задоволення заявленого позову. Натомість доводи відповідача свідчать про безпідставність позову.

Відтак, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Тому підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відсутні.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.10.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна