Справа № 200/7214/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 р. Справа№200/7214/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови від 11 червня 2020 року ВП №61863525,-

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2020 року на адресу суду надійшла позовна заява Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харьків) Шастало Анастасії Олександрівни про накладення штрафу на Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у розмірі 10 200,00 грн. від 11.06.2020 (№ 61863525);

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харьків) Шастало Анастасії Олександрівни щодо прийняття до виконання 12 червня 2020 року та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 15.06.2020 за ВП № 62335689 з виконання постанови про накладення штрафу від 11.06.2020 про стягнення з Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії державного виконавця є неправомірними, постанова про накладення штрафу та постанова про відкриття виконавчого провадження на відділення Фонду є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки державний виконавець всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» приймає до виконання виконавчий документ, який не скріплено гербовою печаткою державного органу, за відсутністю заяви про відкриття виконавчого провадження, та який не підвідомче до виконання органам державної виконавчої служби/а.с.2-5/.

Відповідач, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

З огляду на наведене, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфіковано як визнання позову (ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху /а.с.31/.

На виконання вимог ухвали суду позивачем надіслано клопотання про поновлення строку звернення до суду /а.с.34-35/.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови від 11 червня 2020 року ВП №61863525, відкрито провадження в адміністративній справі №200/7214/20-а та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 02 вересня 2020 року о 12 год. 00 хв./а.с.37-38/.

01 вересня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи/а.с.43-45/.

У зв`язку із перебуванням судді Зеленова А.С. у відпустці розгляд справи відкладено до 21 вересня 2020 року.

21 вересня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження/а.с.55-56/.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце повідомлений належним чином, заяв про відкладення розглдяду справи або без його участі суду не надавав.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України , якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження, відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 4 КАС України - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 192 Кодексу адміністративного судочинства України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Нормами частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Нормами частини четвертої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

22 квітня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало Анастасією Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61863525 за виконавчим листом № 200/12831 /19-а, виданим 25 березня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) відшкодувати ФО-П ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року (надалі виконавче провадження) та необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів /а.с.7/.

27 травня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало Анастасією Олександрівною винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100.00 грн. на Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

27 травня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало Анастасією Олександрівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 18 892,00 грн. з Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

11 червня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало Анастасією Олександрівною винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. на Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду /а.с.9/.

12 червня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало Анастасією Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61863525 /а.с.11/.

12 червня 2020 року зареєстровано виконавче провадження № 62335689 по виконанню постанови про накладення штрафу №б/н від 11 червня 2020 року на Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у розмірі 10 200,00 /а.с.13/.

15 червня 2020 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62335689 по примусовому виконанню постанови про накладення штрафу №б/н від 11 червня 2020 року на Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у розмірі 10 200,00 грн/а.с.15-16/.

Позивач, не погоджуючись із даними діями та постановами, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року (далі - Закон № 1404-VІІІ) окреслено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормами частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону № 1404-VІІІ, зокрема частиною першою цієї статті передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно із частинами 1-2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харьків) Шастало Анастасії Олександрівни про накладення штрафу на Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у розмірі 10 200,00 грн. від 11.06.2020 (№ 61863525) суд зазначає наступне.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами частини 1 ст. 75 Закону № 1404-VІІІ, якою передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2015 № 696 затверджений Порядок здійснення заходів сприяння зайнятості, повернення коштів, спрямованих на фінансування таких заходів, у разі порушення гарантій зайнятості для внутрішньо переміщених осіб (далі по тексту - Порядок).

Згідно із п.6 вказаного Порядку, компенсація витрат роботодавцю на оплату праці виплачується в межах коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту інвалідів (у разі працевлаштування особи з інвалідністю, що зареєстрована в установленому порядку як безробітна, якій допомога по безробіттю призначена відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття") після працевлаштування зареєстрованих безробітних з числа внутрішньо переміщених осіб за направленням центрів зайнятості.

Для компенсації витрат роботодавцю на оплату праці за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів:

- роботодавець подає центру зайнятості відомість за формою згідно з додатком 1 (не пізніше ніж через п`ять днів після виплати працівникові заробітної плати);

- центр зайнятості складає відомість за формою згідно з додатком 2 та передає регіональному центру зайнятості (до 10 числа місяця, що настає за місяцем подання звітності територіальним органам ДПС, передбаченої статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - звітність);

- регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості за формою згідно з додатком 3 територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці (до 15 числа місяця, що настає за місяцем подання звітності).

Отже, для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів, регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року у справі № 200/12831/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, яким було зобов`язано Донецьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів відшкодувати ОСОБА_1 компенсацію оплати праці найманим працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за червень 2019 року та серпень 2019 року, судом встановлено відсутність між сторонами спору про те, що позивач своєчасно надала до Костянтинівського міського центру зайнятості відомості про виплату заробітної плати вказаним працівникам з метою компенсації заробітної плати працевлаштованим інвалідам - внутрішньо переміщеним особам за червень та серпень 2019 року. В подальшому Костянтинівський міський центр зайнятості направляв вказані відомості до Донецького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів.

Судом була досліджена пред`явлена відповідачем загальна відомість з якої вбачається, що ФО-П ОСОБА_1 включена на виплату компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів за березень - квітень 2019 року, а саме: сума компенсації у розмірі 11 364,62 гривень.

Судом встановлено, та не заперечувалось відповідачем, що Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів отримувало від Донецького обласного центру зайнятості відомості про виплату компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів щодо ФО-П ОСОБА_1 /а.с. 68-69/.

Залишаючи апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 05 грудня 2019 року, - без змін, Перший апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 25 лютого 2020 року також зазначив, що для виплати компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів, регіональний центр зайнятості передає узагальнені відомості територіальному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів. Судом встановлено, що Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів отримувало від Донецького обласного центру зайнятості відомості про виплату компенсації роботодавцям витрат на оплату праці за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів щодо ФО-П ОСОБА_1 . Судом апеляційної інстанції також встановлено, що позивачем було подано Костянтинівському міському центру зайнятості відомість за відповідною формою щодо компенсації роботодавцю витрат на оплату праці за працевлаштування особи з інвалідністю із числа внутрішньо переміщених осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначене спростовує доводи апелянта, що компенсація витрат на оплату праці позивачу підлягає тільки за двох працевлаштованих осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Судом також зазначено, що передача центром зайнятості відомостей відповідачу не у строки, визначені законодавством, та прийняття рішення щодо призупинення компенсації витрат на оплату праці працевлаштованих осіб із числа внутрішньо переміщених осіб, не може бути підставою для порушення прав позивача на отримання компенсації оплати праці найманих працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за червень та за серпень 2019 року у відповідності до законодавства/а.с.70-71/.

Суд наголошує, що за правилами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного, враховуючи недоведеність існування будь-яких поважних причин невиконання боржником судового рішення у встановлені виконавцем строки, у суду відсутні правові підстави для скасування постанови Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення на позивача штрафу у сумі 10 200,00 грн, оскільки така, відповідачем ухвалена у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано.

Щодо посилання позивача про відсутність у спірній постанові печатки із зображенням Державного Герба України, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Проте, в Законі України «Про виконавче провадження» та Законі України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» не визначено, що державний виконавець або орган виконавчої служби зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

З огляду на, що суд не приймає дане зауваження позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним дії щодо прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження №623356689 з виконання постанови про стягнення штрафу у сумі 10 200грн, суд зазначає наступне.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

Пунктом 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Відповідно до ст. 26 Закону України №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

З постанови про стягнення штрафу у сумі 10 200грн від 11 червня 2020 року №61863525 вбачається, що стягувачем є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків)/а.с.17/.

Суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Шастало А.О. не отримувала заяву про відкриття виконавчого провадження за постановою про накладення штрафу на позивача від 11 червня 2020 року №61863525, що передбачено ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає, що виконавче провадження може бути відкрито без відповідної заяви стягувача, навіть у випадку коли цим стягувачем є орган державної виконавчої служби.

Правові наслідки порушення вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в частині не подання заяви про відкриття виконавчого провадження визначені у п.6 ч.4 ст.4 цього Закону та є безумовною підставою для повернення виконавчого документу стягувачу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не виконано вимоги статей 4 та 26 Закону України «Про виконавче провадження», а тому відповідачем неправомірно відкрито виконавче провадження, а постанова підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про протиправність дій старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харьків) Шастало Анастасії Олександрівни щодо прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 15 червня 2020 року за ВП № 62335689 з виконання постанови про накладення штрафу від 11 червня 2020 року про стягнення з Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Сєрова,1а, м. Маріуполь, 87528, адреса листування: пр-т. Миру,68, м. Маріуполь,87555, ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Грецька,19, м. Маріуполь,87515, ) про визнання протиправними дії державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови від 11 червня 2020 року ВП №61863525 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харьків) Шастало Анастасії Олександрівни щодо прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 15 червня 2020 року за ВП № 62335689 з виконання постанови про накладення штрафу від 11 червня 2020 року про стягнення з Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 01 жовтня 2020 року. Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуально

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов