Справа № 140/9172/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9172/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Литвиненко І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хитрик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Волинській області) про визнання незаконним та скасування наказу від 16.06.2020 №83-к «Про переведення ОСОБА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно зі спірним наказом позивача переведено з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області. ОСОБА_1 з даним наказом не погоджується, вважає його протиправним, оскільки заява на переведення з посади начальника на посаду головного спеціаліста написана ним 28.04.2020 під тиском в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 , про що він повідомив ГУ НП у Волинській області, написавши відповідну заяву про притягнення до кримінальної відповідальності в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (т.1, а.с.12).

Відповідач в поданому відзиві на позовну заяву (т.1, а.с.15-19) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що 28.04.2020 позивач добровільно власноручно написав заяву на ім`я в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 про переведення його з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області, таким чином реалізувавши своє право щодо переведення на іншу посаду. При цьому вказує, що додана до адміністративного позову заява позивача від 28.04.2020 щодо залишення без розгляду заяви на переведення до ГУ Держгеокадастру у Волинській області не надходила, доказів надіслання та отримання вказаної заяви відповідачем ОСОБА_1 не надає. Також зазначає, що позивач не додає доказів скерування до ГУ НП у Волинській області заяви щодо притягнення до кримінальної відповідальності в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2, відтак доводи позивача про написання заяви про переведення під тиском не підтверджуються жодними доказами.

В період з 29.04.2020 по 12.06.2020 позивач перебував на листку непрацездатності, станом на 15.06.2020 та 16.06.2020 був присутній на роботі. Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 16.06.2020 №83-к «Про переведення ОСОБА_1 » відповідно до п.1 ст.41 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 переведено з 17.06.2020, за його згодою, з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області та встановлено оклад у розмірі 5500 грн на місяць згідно штатного розпису.

З врахуванням вищевикладеного, відповідач вказує, що оскаржувані дії та рішення ГУ Держгеокадастру у Волинській області відповідають критеріям правомірності в контексті статті 2 КАС України.

У відповіді на відзив (т.1, а.с.39-42) ОСОБА_1 з доводами відповідача не погодився та вказав, що за приписами статті 41 Закону України «Про державну службу» переведення здійснюється лише за згодою державного службовця, однак заява про переведення з посади була написана ним 28.04.2020 в кінці робочого дня під тиском в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 . Таким чином, того ж дня за допомогою поштового зв`язку ним було надіслано на адресу ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про залишення без розгляду заяви на переведення, яка була отримана відповідачем 06.05.2020, що в свою чергу спростовує його твердження. Крім того, зазначає, що оригінал заяви про притягнення до кримінальної відповідальності в.о.начальника ОСОБА_2 знаходиться в ГУ НП у Волинській області. Вказує, що оскаржуваним наказом порушені його права, а дії в.о.начальника ОСОБА_2 є незаконними та такими, що перевищують межі повноважень.

Ухвалою суду від 04.08.2020 ухвалено судовий розгляд проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово (т.1, а.с.51-52).

У запереченнях на відповідь на відзив (т.1, а.с.54-57) ГУ Держгеокадастру у Волинській області зазначило, що надісланий позивачем в адресу управління лист не містить опису вкладених документів, а тому стверджувати, що у конверті була саме заява позивача, немає підстав. Також вказує, що Законом України «Про державну службу» не передбачено право державного службовця на залишення без розгляду його заяви про переведення на іншу посаду, таке право є лише у випадку звільнення за власним бажанням.

Ухвалою суду від 19.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом свідка ОСОБА_3 , діловода ГУ Держгеокадастру у Волинській області (т.1, а.с.73).

Ухвалою суду від 10.09.2020 здійснено виклик свідків ОСОБА_4 , заступника начальника управління-начальника загального відділу управління адміністративно-організаційного забезпечення ГУ Держгеокадастру у Волинській області, та ОСОБА_5 начальника управління персоналом ГУ Держгеокадастру у Волинській області (т.2, а.с.176).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях, та просив у їх задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 13.03.2000 ОСОБА_1 перебуває на державній службі, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (т.1, а.с.84-92), зокрема, з 03.06.2019 був призначений на посаду начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області відповідно до наказу відповідача від 30.05.2019 №165-к «Про призначення ОСОБА_1 » (т.2, а.с.153).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 16.06.2020 №83-к «Про переведення ОСОБА_1 » позивач переведений з 17.06.2020, за його згодою, з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області (т.2, а.с.171).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу, суд приходить до таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з частиною першою статті 41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Отже, Закон №889-VIII встановлює можливість переведення державного службовця на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі без обов`язкового проведення конкурсу.

При цьому, в силу приписів частини другої статті 41 Закону №889-VIII таке переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Суд зазначає, що Законом №889-VIII не визначено, у якій формі надається згода державного службовця на його переведення (письмова чи усна), однак за загальним правилом рішення щодо переведення державного службовця приймається за його відповідною заявою про переведення на іншу посаду.

Як слідує з матеріалів справи, 28.04.2020 ОСОБА_1 написав заяву на ім`я в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2, у якій просив перевести його з посади начальника міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах на посаду головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Ківерцівському, Маневицькому, Рожищенському районах управління контролю за використанням та охороною земель (т.2, а.с.170).

Отже, вказаною заявою позивач фактично висловив згоду на відповідне переведення.

Водночас судом встановлено, що в період з 29.04.2020 по 12.06.2020 ОСОБА_1 перебував на листку непрацездатності (т.1, а.с.23-25), з огляду на що відповідний наказ про його переведення був виданий 16.06.2020.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, заява про переведення була написана ним 28.04.2020 в кінці робочого дня під тиском в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 , який вказав, що в разі не написання ним заяви у нього будуть проблеми на роботі. Разом з тим, позивач зазначив, що заяву на переведення писав не в кабінеті в.о.начальника, а в кабінеті відділу управління персоналом, що в свою чергу вказує на відсутність тиску з боку в.о.начальника при безпосередньому написанні заяви на переведення.

Крім того, суд зазначає, що Луцьким відділом поліції ГУ НП у Волинській області листом від 11.06.2020 за №3/2173 повідомлено ОСОБА_1 про те, що за результатами розгляду його заяв про притягнення до кримінальної відповідальності в.о.начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_2 слідчий відділ встановив відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення (т.1, а.с.68).

Отже, жодних належних та допустимих доказів вчинення тиску при написанні заяви на переведення позивач суду не надав.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він відкликав свою заяву про переведення та просив залишити її без розгляду, надіславши відповідачу відповідну заяву, то суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи, 06.05.2020 діловодом ГУ Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_3 був отриманий від ОСОБА_1 рекомендований лист (т.1, а.с.48).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 підтвердила той факт, що нею був отриманий від позивача лист, зміст якого вона не пам`ятає, оскільки в управління надходить велика кількість кореспонденції. Зазначений лист вона передала безпосередньому керівнику для подальшої передачі його у відповідний структурний підрозділ.

При цьому свідок ОСОБА_4 , яка працює на посаді заступника начальника управління-начальника загального відділу управління адміністративно-організаційного забезпечення, показала, що передана їй заява ОСОБА_1 стосувалась його посади, однак що саме у ній було зазначено, не пам`ятає. Вказану заяву вона передала начальнику управління персоналом.

Свідок ОСОБА_5 , яка перебуває на посаді начальника управління персоналом, засвідчила, що заява ОСОБА_1 про залишення без розгляду його заяви на переведення в управління персоналом для роботи не надходила. З наступного дня після написання заяви на переведення позивач знаходився на лікарняному. 15.06.2020 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 вийшов на роботу, після чого нею був підготовлений проект наказу про його переведення.

Отже, допитані в судовому засідання свідки не підтвердили факт надходження в ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяви позивача про залишення без розгляду його заяви про переведення.

Крім того, долучене позивачем до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не містить опису документів, що були ним надіслані відповідачу, відтак докази надіслання заяви про відкликання матеріали справи не містять.

Водночас суд зазначає, що Закон №889-VIII не передбачає право державного службовця на відкликання своєї згоди про переведення на іншу посаду. Надаючи таку згоду на переведення, між керівником та державним службовцем досягається домовленість про переміщення останнього на іншу посаду. При цьому скасування такої домовленості можливе лише за взаємною згодою керівника та державного службовця.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами протиправність оскаржуваного наказу, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.