Справа № 280/5107/19(Н/280/4/20)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5107/19(Н/280/4/20)
(суддя Кисель Р.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 280/5107/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 жовтня 2019 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 07.08.2019 відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016-2018 роки (6188,98 грн.), з урахуванням стажу 72 роки 3 місяці 24 дня (станом на 06.08.2019), та виплаті відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 2016-2018 роки (6188,89 грн.), з урахуванням стажу 72 роки 3 місяці 24 дня (станом на 06.08.2019), та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 07.08.2019;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсії станом на день її призначення - 07.08.2019, з урахуванням призначення пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2016-2018 роки (6188,89 грн.), з урахуванням стажу 72 роки 3 місяці 24 дня (станом на 06.08.2019).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком з 07.08.2019, відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016-2018 роки (6188,98 грн.), з урахуванням стажу 71 рік 11 місяців 2 дні (станом на 06.08.2019); зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 2016-2018 роки (6188,89 грн.), з урахуванням стажу 71 рік 11 місяців 2 дні (станом на 06.08.2019), та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 07.08.2019. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

02 березня 2020 року позивач звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами у частині, в якій позивач просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення; зобов`язати відповідача виплатити позивачу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення - 07.08.2019, з урахуванням призначення пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2016-2018 роки (6188,89 грн), з урахуванням стажу 72 роки 3 місяці 24 дня (станом на 06.08.2019).

Заява фактично обґрунтована тим, що прийнятий до уваги судом у рішенні від 02.12.2019 довід відповідача про виплату позивачу у січні 2007 року пенсії у сумі 23,54 грн. спростовується інформацією наданою у лютому 2020 року АТ КБ «Приватбанк» на звернення позивача, у зв`язку з чим позивач не зміг своєчасно та належним чином відреагувати на цей довод відповідача. Обставина щодо фактичної не виплати позивачу пенсії за вислугу років у сумі 23,54 грн. у січні 2007 року через розрахунковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» є істотною для справи, але вона не була встановлена судом при винесенні вказаного рішення від 02.12.2019 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року заяву задоволено.

Суд, визнав противоправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Зобов`язав відповідача виплатити позивачу, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення - 07.08.2019, з урахуванням призначення пенсії за віком відповідно до ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з показниками середньої заробітної плати по Україні за 2016-2018 роки (6188 грн. 89 коп.), з урахуванням стажу 72 роки 3 місяці 24 дня (станом на 06.08.2019). Рішення суду мотивовано тим, що акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» не підтверджено фактичне отримання ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у сумі 23,54 грн. у січні 2007 року через розрахунковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк», що свідчить про наявність у позивача права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у зв`язку з неотриманням позивачем до моменту виходу на пенсію за віком будь-якого іншого виду пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 12 червня 2020 року відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у січні 2007 року позивачу була виплачена пенсія за вислугу років у розмірі 23,54 грн., за 04.12.2006 року, що підтверджується довідкою відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що відповідачем з 04.12.2006 року призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.17,18,38,42).

У зв`язку з працевлаштуванням позивача на посаду, яка дає право на призначення такої пенсії, що підтверджується записом №12 в її трудовій книжці, виплату пенсії ОСОБА_1 зупинено з 05.12.2006 року (а.с.14).

Враховуючи те, що позивач скористалася своїм на правом на призначення пенсії за вислугу років та така пенсія їй була призначена з 04.12.2006 року згідно з протоколом №521070 від 04.12.2006 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що така пенсія повинна виплачуватися позивачу починаючи саме з 04 грудня 2006 року.

Оскільки пенсію позивачу призначено з 04.12.2006 року, при цьому зупинено таку виплату з 05.12.2006 року у зв`язку з працевлаштуванням позивача (05.12.2006 року) суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за вислугу років з 04.12.2006 року, а у відповідача, як органу уповноваженого на вирішення питання щодо призначення пенсії виник обов`язок щодо виплати позивачу призначеної пенсії саме з 04.12.2006 року.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2011 № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 року у справі №310/3774/17 зазначив, що «синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку №1191 дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком».

Враховуючи те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за вислугу років з 04.12.2006 року, а у відповідача, як органу уповноваженого на вирішення питання щодо призначення пенсії виник обов`язок щодо виплати позивачу призначеної пенсії саме з 04.12.2006 року, при цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність у позивача права на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач маючи намір продовжити працювати після призначення їй пенсії з 04.12.2006 року не позбавлена була права звернутися до відповідача з заявою щодо зупинення їй такої виплати починаючи з 04.12.2006 року, проте матеріали справи не містять доказів такого звернення та позивач про них не зазначає.

Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення заяви позивача щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 280/5107/19.

Відповідно до частини 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 280/5107/19 скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись: статтями 321, 322, 327, 329, 369 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року у справі №280/5107/19 - скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року.

Ухвалу суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко