Справа № 344/2806/20
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2806/20
Провадження № 2-а/344/171/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Грегулецької Х.І.,

представника відповідача Грінченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Дриндак Олега Ярославовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що відповідач склав на позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП з тих підстав, що позивач будучи посадовою особою випустив на лінію транспортний засіб, сам здійснював ним керування без проведення технічного огляду, чим порушив положення Закону України «Про дорожній рух» та ч. 1 ст. 128 КУпАП. Копію постанови позивач отримав поштовим зв`язком 11/02/2020.

Позивач неодноразово не з`явився в судове засідання.

Відповідач подав суду письмове заперечення позову, відповідно до якого в позові вказана неправдива інформація щодо дійсних обставин вчинення позивачем правопорушення, позивач особисто на відеозаписі повідомив відповідача про те, що у нього відсутні документи на здійснення перевезення пасажирів таксі, що він здійснював діяльність із перевезення пасажирів таксі, мав намір отримати плату від пасажирів, при цьому позивач зареєстрований як підприємець, але видом його діяльності є торгівля, а не перевезення пасажирів в таксі, однак фактично здійснює незареєстровану підприємницьку діяльність із перевезення пасажирів в таксі, у позивача відсутній документ про технічний огляд автомобіля перед виїздом на здійснення діяльності з перевезення пасажирів в таксі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов та надав перед судом пояснення про те, що в позові вказана неправдива інформація щодо дійсних обставин вчинення позивачем правопорушення, у позивача, на час його зупинки відповідачем, був відсутній документ про технічний огляд автомобіля перед виїздом на здійснення діяльності з перевезення пасажирів в таксі, відповідну обставину позивач визнав на відеозаписі, позивач зареєстрований як підприємець, але видом його діяльності є торгівля, а не перевезення пасажирів в таксі, однак фактично здійснює незареєстровану підприємницьку діяльність із перевезення пасажирів в таксі.

Позивачем не спростовано інформацію відповідача за змістом відеозапису.

На відеозаписі зафіксовано здійснення позивачем перевезення пасажирів в автомобілі із знаком таксі, за плату за домовленістю з пасажирами, за маршрутом на замовлення пасажирів, без документа про встановлення технічного стану автомобіля, перед його випуском на маршрут. Разом з цим в позові вказано на заперечення зазначеної інформації, яку зафіксовано об?єктивним способом - відеозаписом. Таким чином позивач в позовній заяві повідомив суду неправдиву інформацію.

В ст. 72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже відповідачу процесуальним законом гарантовано право на доведення обставин правопорушення позивача і компетенції відповідача щодо притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП.

Судом встановлено наступні обставини.

В ч. 7 ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів.

23/12/2019 відповідачем складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 128 КУпАП з тієї підстави, що будучи фізичною особою підприємцем позивача надавав послуги з перевезення пасажирів автомобілем такті зі знаком таксі за плату по домовленості з пасажирами, але випустив на лінію транспортний засіб без проходження ним технічного огляду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив позов з тих підстав, що відповідачем правомірно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи у формі зупинення транспортного засобу .

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

В ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення про те, що автомобіль відповідача було обладнано знаком таксі, а сам відповідач, відповідно до відеозапису правопорушення здійснював перевезення пасажирів за плату за домовленістю за їх замовленням.

Отже у відповідача були правові підстави для зупинення транспортного засобу позивача, за формою контролю вимог законодавчих актів щодо здійснення діяльності з перевезення пасажирів в таксі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При ухваленні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже відповідач зобов?язаний довести наявність правових підстав для реалізації ним компетенції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відповідачем не зазначено доводів про наявність правових підстав і належних доказів щодо зупинки транспортного засобу позивача.

Так відповідачем надано суду відеозапис зупинення транспортного засобу під управлінням позивача, на якому зафіксовано виконання відповідачем вимог нормативних актів щодо повідомлення позивачу його прав та з`ясування чи він їх зрозумів і чи має клопотання на реалізацію відповідних прав. Позивач однозначно відповів відповідачу відмовою щодо пропозиції реалізувати право на надання пояснень по суті заперечення постанови, надання доказів на її спростування, наміру скористатись правовою допомогою тощо. Натомість правову позицію позивача за його поясненнями на відеозаписі було зведено до випрошування позивачем у відповідача не ухвалювати щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з наміром позивача звернутись до консульської установи за наданням візи до США; позивач просив відповідача віднайти собі інших таксистів для накладення штрафу на них, оскільки інші таксисти вчиняють адміністративні правопорушення та мають більші за позивача доходи та відсутності арґументів проти пояснень відповідача щодо порушення позивачем правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух».

В ч. 1 ст. 128 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов`язкового технічного контролю або без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення в рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів. За вчинення відповідних дій встановлено юридичну відповідальність у формі накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктами відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП посадові особи та громадяни - суб`єкти господарської діяльності.

Отже позивач належить до суб`єктів відповідальності за ч. 1 ст. 128 КУпАП.

На наданому відповідачем відеозаписі позивач надав перед відповідачем пояснення на час складення оскаржуваної постанови про те, що він мав намір отримати від пасажирів невелику оплату за послугу з їх перевезення автомобілем зі знаком таксі, що позивач є суб`єктом підприємницької діяльності, що він особисто використовував транспортний засіб для надання послуги з перевезення пасажирів таксі без проходження автомобілем технічного огляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, зобов`язані не випускати на лінію транспортні засоби, технічний стан яких не відповідає вимогам державних стандартів, правил дорожнього руху, а також якщо вони не зареєстровані у встановленому порядку, переобладнані з порушенням вимог законодавства або не пройшли обов`язкового технічного контролю.

Відповідачем встановлено, що позивач керував транспортним засобом зі знаком таксі та перевозив пасажирів 23/12/2019 по вул. Галицька, 101, в м. Івано-Франківськ, будучи посадовою особою - суб`єктом підприємницької діяльності випустив на лінію транспортний засіб «Peugeot Partner» НОМЕР_1 , без проведення технічного огляду, технічний стан якого не відповідає вимогам.

Таким чином відповідачем спростовано позов. Позов засновано на повідомленні суду неправдивої інформації щодо обставин правопорушення позивача, запереченні обставин, які зафіксовано на відеозаписі на час ухвалення відповідачем постанови. Дії позивача належать до форм зловживання правом, оскільки спрямовані на незаконне уникнення ним від юридичної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Пояснення позивача підлягають критичній оцінці, оскільки, відповідно до відеозапису, ним неодноразово відповідачу, та суду за змістом позову, надано неправдиву інформацію щодо юридичної оцінки обставин спору позивача та відповідача.

В ст. 2 КАС України в якості загальної засади правосуддя проголошено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

В п. 3 ч. 1 ст. 45 КАС України вказано, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Загальною засадою юридичної відповідальності є невідворотність покарання за порушення правових норм.

Суд не є засобом для будь-якої зі сторін в її зловживаннями правами.

В ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживання правами, передбаченими в конвенції.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

В параграфі 68 рішення в справі Європейського суду з прав людини «Birsan проти Румунії» вказано, що ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямована на забезпечення демократій засобами боротьби з діями та діяльністю, які знищують або неналежним чином обмежують основні права та свободи незалежно від того, чи дії або діяльність здійснюються «державою», «групою» або «особою».

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення

Суддя С.О. Бородовський