Справа № 463/9266/20
Суддя: Нор Н. В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/9266/20
Провадження №2-а/463/185/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Нор Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

за участю представника позивача Антоніва В.В.

перекладача Боднар О.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення про примусове видворення громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України і затримати останнього, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме до 20 год. 25 хв. 28 березня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 вересня 2020 року о 20 год. 25 хв., діючи в складі групи осіб, спільно з громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 644 прикордонного знаку, на відстані 1500 м від лінії державного кордону, територія Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Рава-Руська» (тип Б) Львівського прикордонного загону.

29 вересня 2020 року про затримання громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) проінформовано Посольство Королівства Марокко та ДКС Міністерства закордонних справ України.

01.10.2020 року Жовківським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України в`їхав встановленим порядком у 2015 році, з наміром подальшого нелегального виїзду до держав - членів ЄС .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, перетнув кордон з метою пошуку кращих умов проживання на території країн західної Європи.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Жовківським районним судом Львівської області 01.10.2020 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, останній мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. На територію України потрапив нелегальним шляхом. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин ним державного кордону України свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також і відсутні родинні зв`язки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, згідно роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, висвітлених у п. 26 Постанови № 1 від 25.06.2009 р. «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі території України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, до 20 год. 25 хв. 28 березня 2021 року.

Рішення в частині примусового видворення громадянина Королівства Марокко ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.