Справа № 308/13027/19
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, справу за адміністративним позовом адвоката Діовші Артура Яношовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил №2712/30500/17 від 19.09.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Діовші А.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - Кращенка А.І. у справі про порушення митних правил № 2712/30500/17, виданою 19.09.2017р року громадянку Угорщини ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 грн.

Зазначає, що вказаною постановою встановлено, що 21.08.2017 року, о 19 год. 42 хв., в зону митного контролю пункт митного пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , де в якості пасажира слідувала громадянка Угорщини ОСОБА_1 з Угорщини в Україну. Формою проходження митного контролю обрано порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». Внаслідок спрацювання АСАУР було встановлено, що відносно громадянки ОСОБА_1 наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС № 11900/07-70-62/66 від 20.07.2017р. щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 . В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 19.07.2016 року ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номерний НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1-го року». Відповідачем зазначено, що станом на 21.08.2018 року транспортний засіб значиться не вивезеним за межі митної території України та, що ОСОБА_1 зобов`язана була вивести вказаний автомобіль за межі митної території України у термін до 19.07.2017 року або вчинити інші дії, визначені ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України, що нею нібито зроблено не було. Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_1 транспортний засіб не вивезла та ніби то вчасно (до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення) не повідомила найближчий митний орган про обставини подій, які перешкоджали вивезенню автомобіля, митний орган дійшов висновку щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Разом із тим, з таким висновком представник позивача не погоджується, оскільки вказує, що вивести вказаний автомобіль за межі митної території України у вказаний термін ОСОБА_1 не могла через те, що останній потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, за результатами якої зазнав значних пошкоджень і фактично перетворився на металобрухт.

За таких обставин зазначає, що несвоєчасне повідомлення митного органу, не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України, оскільки має місце факт непереборної сили, а саме автомобіль потрапив у ДТП, що в свою чергу виключає відповідальність.

Крім того, митницею при винесенні оспорюваної постанови порушено норми ст. 274,268 КУпАП, оскільки здійснено розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , не надано їй можливість залучити адвоката та не забезпечено їй перекладача, не дивлячись на те, що вона є угоркою і українською мовою не володіє взагалі.

За таких обставин адвокат Діовші А.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Кращенка А.І. у справі про порушення митних правил № 2712/30500/17, видану 19.09.2017р року, якою громадянку Угорщини ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 грн. та закрити справу про порушення митних правил за відсутністю ознак порушення митних правил.

В порядку встановленому КАС України представник відповідача надав відзив на позов, в якому повністю заперечує обставини, викладені в адміністративному позові, та вважає, що на ОСОБА_1 накладено стягнення правомірно, а оскаржувана постанова є законною. Так, відзив обґрунтовує тим, що 21 серпня 2017 року, о 19 годині 42 хвилини в зону митного контролю пункту пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «в`їзд в Україну» заїхав легковий автомобіль марки "HONDA ACCORD", реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому, в якості пасажира із Угорщини в Україну слідувала громадянка ОСОБА_3 ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 19 липня 2016 року громадянка ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 в митному режимі "тимчасове ввезення до 1 року". Під час здійснення митного контролю їй було роз`яснено вимоги статті 380 Митного кодексу України «щодо особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України» та попереджено про відповідальність, передбачену статтями 481 і 485 Митного кодексу України в разі порушення зобов`яння про зворотнє вивезення автомобіля. Відповідно до інформації ПІК «Інспектор» громадянка ОСОБА_1 мала вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до 19.07.2017 року. Однак, цього не зробила. Станом на 21.08.2017 року автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 вивезеним за межі України не значився. У наданому поясненні громадянка ОСОБА_1 підтвердила факт невивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України, у зв`язку з його поломкою. Проте, жодних документів з цього приводу не надала. У митницю, з метою продовження строку транзиту вона не зверталася. У період часу з 19.07.16 по 21.08.17 на лікуванні не перебувала. З матеріалів справи та пояснення громадянки ОСОБА_1 встановлено, що вона до митного органу із відповідною письмовою заявою не зверталася. Документів, які б підтверджували вчинення нею порушення митних правил внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили надано не було. Таким чином, транспортний засіб марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 вийшов із ладу внаслідок звичайної його експлуатації, що в розрізі положень ст.ст. 95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили. Поміж цього, поломка транспортного засобу не могла завадити гр. ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Таким чином, громадянка ОСОБА_1 перевищила встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 більше ніж на десять діб.

Крім цього, зазначає, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил громадянку ОСОБА_1 було повідомлено 21.08.2017 року під час запровадження справи про ПМП. Про це свідчить її підпис у відповідній графі протоколу. У позовній заяві зазначено, що позивач є угоркою і не володіє українською мовою. Це твердження є сумнівним, так як гр. ОСОБА_1 народилася в Україні, Ужгородському районі, с. Середнє. Крім того, в ході відбору пояснення вона заявила, що українською мовою володіє вільно і відмовилася від послуг перекладача. Оскільки постанова винесена правомірно, то просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, однак її представник - адвокат Діовші А.Я. подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Представник Закарпатської митниці ДФС в судове засіданні не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі і через сайт судової влади.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - Кращенка А.І. у справі про порушення митних правил № 2712/30500/17, виданою 19.09.2017 року громадянку Угорщини ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 21.08.2017 року, о 19 годині 42 хвилини, в зону митного контролю пункту пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС на ділянку «в`їзд в Україну» заїхав легковий автомобіль марки "HONDA ACCORD", реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому, в якості пасажира із Угорщини в Україну слідувала громадянка ОСОБА_1 В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 19.07.2016 року громадянка ОСОБА_1 ввезла через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 в митному режимі "тимчасове ввезення до 1 року". Станом на 21.08.2017 року автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 вивезеним за межі України не значився.

У відповідності до ч.1 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.2 ст.380 МКУ, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.380 МКУ, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно ч.5 ст. 380 МКУ тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 (далі - Порядок).

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

В своєму поясненні від 21.08.2017 р. громадянка ОСОБА_1 зазначила, що легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номерний НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , не був вивезений за межі території України у зв`язку з його поломкою. Про необхідність повідомлення митниці про поломку, вона не була обізнана.

Однак суд констатує, що відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Вказані показання ОСОБА_1 , суд вважає способом захисту позивача, зважаючи на наступне.

Належних та достатніх доказів того, що автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номерний НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , не був вивезений з митної території України у визначений термін через обставини непереборної сили, чи інші обставини, які б унеможливлювали його вчасну доставку до найближчого митного органу (органу доходів і зборів) ОСОБА_1 надано не було ні під час складання протоколу про порушення митних правил № 2712/30500/17, ні в ході провадження у даній справі про порушення митних правил, ні в суді.

Інших доводів, які б аргументували відсутність в діях ОСОБА_1 ознак вчиненого нею правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, в процесі провадження та розгляду справи Закарпатській митниці ДФС також надано не було. Справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , яка на розгляд справи не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи її було повідомлено під час складання протоколу про порушення митних правил, про що свідчить її підпис у відповідній графі протоколу.

Відповідно до ч. 3 ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це порушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Матеріали справи не містять інформації про те, що від позивача на адресу відповідача надходили повідомлення про неможливість прибути на Закарпатську митницю ДФС, а також не надходило жодних клопотань про перенесення розгляду справи про порушення митних правил № 2712/30500/17.

Не погоджуючись із зазначеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернулася із даним позовом в суд.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 2712/30500/17 від 21.08.2017 року, кожний аркуш якого підписаний ОСОБА_1

З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені її права, передбачені ст. 494 та ст. 498 МК України, про що свідчить її підпис, а також повідомлено про розгляд справи 19.09.2017 року об 10.00 год. за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, Закарпатська митниця ДФС. Примірник протоколу ОСОБА_1 отримано 21.08.2017 року.

Позивач та її представник, оскаржуючи постанову в справі про порушення митних правил № 2712/30500/17 від 19.09.2017 року, посилається на те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення їй не було забезпечено перекладача, оскільки вона за національністю є угоркою, а відтак, на належному рівні не володіє державною мовою.

Такі доводи позивача та її представника не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 492 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або не достатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

При цьому, суд зазначає, що позивач при складенні протоколу про порушення митних правил № 2712/30500/17 від 21.08.2017 року не висловила будь-яких зауважень, про що проставила власний підпис, не повідомила про необхідність залучення їй перекладача. При наданні посадовій особі митного органу письмових пояснень від 21.08.2017 року, ОСОБА_1 власноручно написала такі пояснення : «українською мовою володію, послуги перекладача непотрібні і бажаю давати свідчення українською мовою». Позивач своїми підписами підтвердила згоду із змістом вказаних документів.

За наведених обставин, суд не вбачає порушень прав позивача під час розгляду справи про порушення митних правил.

Позивач та її представник не надали суду належних доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення та дій відповідача.

При цьому, судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем ОСОБА_1 та її представником - адвокатом Діовші А.Я. у межах розгляду даної справи надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні будь-які законні та обґрунтовані підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову адвоката Діовші Артура Яношовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил №2712/30500/17 від 19.09.2017 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.10.2020 року.

Суддя В.М. Малюк