Справа № 160/8552/18
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року Справа № 160/8552/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участю секретаря судового засідання Терентенко О.О.
позивача: Ховрич О. А.
відповідача: не з`явився
третіх осіб: Пастернак В. В., Петренка М. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до відповідача-1: ОСОБА_1 , відповідача-2: ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада, Головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , Соборна районна у місті Дніпрі рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт,-
В обґрунтування позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради зазначає, що посадовими особами позивача у березні 2012 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт ОСОБА_1 на об`єкті «Будівництво багатоповерхового, багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_8 », якою встановлено виконання будівельних робіт без відповідного документа, який надає право на виконання таких робіт, проектна та виконавча документація відсутня, ОСОБА_1 не забезпечено здійснення технічного та авторського нагляду, про що складено Акт від 20.03.2012 та винесено припис про зупинення виконання будівельних робіт.
Позивач зазначає, що об`єкт, який побудовано відповідачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_8 є самочинним будівництвом, що встановлено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 у справі № 201/8575/14-ц. Крім того, будівництво за вказаною адресою багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку суперечить суспільним інтересам громади м. Дніпро та є порушенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки проводиться на земельній ділянці, що не виділена для вказаної мети. Також порушуються права третіх осіб - власників суміжних земельних ділянок садибної забудови.
Перебудова зазначеного об`єкту самочинного будівництва без знесення неможлива, оскільки даний об`єкт будівництва не може бути розташований на земельній ділянці відповідно до Генерального плану м. Дніпро. Враховуючи, що відповідачем добровільно не виконано вимоги припису, позивачем було вичерпано всі заходи досудового врегулювання спору, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звертається до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. від 05.04.2019 відкрито провадження у справі № 160/8552/18 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Від третьої особи - Дніпровської міської ради 02.05.2019 до суду надійшли письмові пояснення у справі № 160/8552/18, відповідно до яких позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради підлягають задоволенню, адже 23.06.2014 позивачем було проведено позапланову перевірку, якою встановлено, що замовник будівництва ОСОБА_1 самовільно продовжує виконання будівельних робіт із скління будівлі після скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та свідчить про невиконання припису від 20.03.2012 щодо зупинення виконання будівельних робіт. Також Дніпровська міська рада зазначає, що самочинний об`єкт будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_8 не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки, що підтверджується листом Державної інспекції сільського господарства України № С33-6-9/1650 від 12.10.2013.
ОСОБА_3 03.05.2019 також подав письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідачем порушуються права та законні інтереси автогаражного кооперативу «Вузовський масив»: частково зіпсовано дорогу, на окремих гаражах з`явилися тріщини, відповідач почав руйнувати підпірну протизсувну стінку щоб робити дорогу для виїзду автомобілів із західних воріт паркінгу через верхню частину парку імені Володі Дубініна, також створюються незручності мешканцям будинку АДРЕСА_9 та відпочиваючих в парку.
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду надано письмові пояснення, в яких зазначено, що здійснене з порушенням чинного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил самочинне будівництво у разі добудови та введення в експлуатацію призведе до негативних наслідків, унеможливить нормальне користування гаражами, безсумнівно становитиме потенційну суспільно загрозу життю та здоров`ю людей, підвищену небезпеку для довкілля.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Боженко Н.В у справі № 160/8552/18.
Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 893 д від 16.08.2019, за результатом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справу № 160/8552/18 передано для розгляду судді Конєвій С.О .
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєвої С.О. від 21.08.2019 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 задоволено заяву про самовідвід судді Конєвої С.О у справі №160/8552/18.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №1149 д від 26.09.2019, за результатом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу № 160/8552/18 передано для розгляду судді Луніній О.С.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніної О.С. від 02.10.2019 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніної О.С. від 28.11.2019 зупинено провадження у справі №160/8552/18 до перегляду в апеляційному порядку ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі від 05.04.2019. Адміністративну справу №160/8552/18 передано до Третього апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року у справі № 160/8552/18 закрито.
Справу № 160/8552/18 направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суд. Вказана справа надійшла до суду 30.03.2020.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніної О.С. від 06.04.2020 поновлено провадження в адміністративній справі № 160/8552/18.
ОСОБА_1 не надав до суду відзив на позовну заяву, так само не надано відповідачем й жодних письмових пояснень. З метою повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду адміністративної справи № 160/8552/18 судом 26 листопада 2019 року було направлено запит до Головного управління ДМС України щодо встановлення місця реєстрації ОСОБА_1 .
Згідно з листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.2-312/6-20 від 08.01.2020, за інформацією наданою ГУ ДМС України в Харківській області, місце проживання ОСОБА_1 станом на 04.04.2016 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_8 .
Листом Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-544 від 23.07.2020 надано відповідь на запит судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луноної О.С. та повідомлено, що відповідно до картотеки з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 знятий з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_10 з 26.08.2010.
У зв`язку з неможливістю вручення ОСОБА_1 судової повістки, відповідач-1 викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в силу приписів статті 130 КАС України, а також шляхом направлення повісток на адресу: АДРЕСА_8 та АДРЕСА_10 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Згідно з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі № 412/635/2012, яке набрало законної сили 31.12.2012, встановлено, що у жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровськ із заявою про надання дозволу виконати будівництво нового житлового будинку замість існуючого за адресою: АДРЕСА_8 , згідно з проектною документацією, а саме: будівництво двоповерхового будинку з мансардним поверхом та підвальним приміщенням.
Рішенням виконавчого комітету Жовтневої у місті Дніпропетровську ради від 23.10.2009 ОСОБА_1 надано відповідний дозвіл на виконання будівництва нового житлового будинку замість існуючого.

Разом з тим, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області встановлено проведення ОСОБА_1 будівельних робіт по будівництву приватного будинку без погодженої проектної документації, без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від інспекції ДАБК у Дніпропетровській області та постановою № 590 від 26.05.2010 ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за порушення вимог державних стандартів, норм і правил у сфері будівництва, правил забудови.

Також судом встановлено, що постановами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № 399 від 12.08.2011 та № 839 від 14.10.2011 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку, без отримання належним чином дозвільної документації на виконання будівельних робіт від інспекції ДАБК до початку будівництва, чим порушено вимоги ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної документації.

Крім того, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області було складено ряд приписів, які видані ОСОБА_1 , а саме: припис від 04.08.2011, яким зобов`язано зупинити виконання будівельних робіт з 04.08.2011, надати на адресу інспекції дозвільну документацію на будівництво індивідуального житлового будинку (припис отримано ОСОБА_1 04.08.2011); припис від 12.10.2011, яким зобов`язано зупинити виконання будівельних робіт з 12.10.2011, надати до інспекції проектну та дозвільну документацію на будівництво (припис отримано ОСОБА_1 12.10.2011); припис від 12.10.2011, яким зобов`язано зареєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 в термін до 31.12.2011, будівельні роботи виконувати відповідно до розробленої проектної документації (припис отримано ОСОБА_1 12.10.2011).

Вказані обставини також встановлено й рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 у справі № 412/635/2012, яким ОСОБА_1 заборонено продовження будівництва багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_8 до отримання у передбаченому законом порядку відповідної дозвільної документації, у тому числі затвердженого проекту на таке будівництво.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Товпашко Р.М., на підставі вимоги прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська від 15.03.2012, листа Дніпропетровської ОДА від 01.03.2012, у присутності ОСОБА_1 , проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і/або будівельних робіт ОСОБА_1 на об`єкті будівництва багатоповерхового, багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_8 , за результатами якої складено Акт від 20.03.2012 (копія Акту отримана ОСОБА_1 20.03.2012, про що міститься відмітка).

Перевіркою встановлено, що на момент перевірки виконуються будівельні роботи з будівництва багатоповерхового, багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_8 (виконано будівельні роботи з будівництва 5-ти поверхів каркасу будинку з залізобетону, огорожувальні конструкції, виконуються роботи з улаштування металевих конструкцій покрівлі будинку) без відповідного документу, який надає право виконувати такі роботи, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вимоги припису від 12.10.2011 щодо зупинення будівельних робіт на вказаному об`єкті не виконано. Будівельні роботи виконуються невідомими особами, проектна та виконавча документація на об`єкті відсутня, відповідальних осіб на даному об`єкті не встановлено. Замовником будівництва ОСОБА_1 не забезпечено здійснення технічного та авторського нагляду на об`єкті, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

З метою усунення виявлених порушень, головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Товпашко Р.М. видано припис від 20.03.2012, яким зобов`язано ОСОБА_1 зупинити виконання будівельних робіт з будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 .

Вказаний припис отримано ОСОБА_1 20.03.2012, про що міститься відмітка в самому приписі.

На підставі листа ДАБІ України від 09.07.2012 № 40-17/4-4799 та скарги АГК «Вузовський масив» від 07.07.2012, посадовою особою позивача повторно було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, якою встановлено факт виконання будівельних робіт на об`єкті за адресою: АДРЕСА_8 з моменту проведення попередньої перевірки та надання припису про зупинення виконання будівельних робіт від 20.03.2012, а саме фактично виконано роботи з улаштування покриття крівлі будинку, без відповідного документу, який дає право на виконання вказаних робіт, про що складено Акт від 16.07.2012 (від отримання примірника Акту ОСОБА_1 відмовився, про що міститься відмітка).

У зв`язку з встановленими порушеннями, позивачем видано припис від 16.07.2012, яким ОСОБА_1 зобов`язано зупинити виконання будівельних робіт з будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку за адресою: за адресою АДРЕСА_8 . Від отримання припису ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з обставинами встановленими Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у постанові від 15 жовтня 2015 року в адміністративній справі № 804/18706/14, ІДАБК у Дніпропетровській області 15.05.2013 зареєстровано декларацію № ДП53 про початок виконання будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція житлового будинку з вбудованим паркінгом під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_8 », замовником якого є ОСОБА_1 .

У зв`язку з отриманням ІДАБК у Дніпропетровській області 21.10.2013 листа Державної інспекції сільського господарства № С-33-6-9/1650 від 08.10.2013 та 24.01.2014 року листа Головного архітектурно планувального управління Дніпропетровської міської ради №01/8-6 від 24.01.2014 щодо використання ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_8 не за цільовим призначенням без належним чином розробленої проектної документації, наказом №1-СК від 25.01.2014 скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт по зазначеному об`єкту, підставою для скасування стало подання замовником будівництва недостовірних даних щодо будівництва об`єкту на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та порушення розроблення проектної документації при відсутності містобудівних норм та обмежень,що є ознаками самочинного будівництва.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року в адміністративній справі № 804/18706/14, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу ІДАБК у Дніпропетровській області №1-СК від 25.01.2014 відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 15.10.2015.

Встановлені Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом обставини підтверджуються також листом Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради № 10/18-443 від 28.07.2015, згідно з яким ОСОБА_1 отримав дозвіл на будівництво нового індивідуального житлового будинку відповідно до цільового призначення земельної ділянки, жодного дозволу на будівництво багатоквартирного житлового будинку не надавалося.

Також судом встановлено, що на підставі наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № 04 ОД від 22.01.2013 та колективної скарги ОСОБА_11 та інших до Кабінету Міністрів України від 28.05.2014, головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Ханісом М.Е. було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва «Реконструкція житлового будинку з вбудованим паркінгом під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_8 », за результатами якого складено Акт від 23.06.2014.

Перевіркою встановлено, що за вказаною адресою знаходиться об`єкт незавершеного будівництва: чотириповерховий багатоквартирний житловий будинок з двоповерховим паркінгом та мансардою. На момент перевірки на об`єкті виконані роботи з улаштування залізобетонного каркасу будівлі, зовнішніх стін, виконано скління мансардного, першого, четвертого та частково третього поверху. Під час перевірки будівельні роботи на об`єкті не виконуються. Також перевіряючим встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_1 самовільно продовжено виконання будівельних робіт зі скління будівлі після скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП53 від 15.05.2013 по об`єкту «Реконструкція житлового будинку з вбудованим паркінгом під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_8 » та не виконано вимоги припису від 20.03.2012 щодо зупинення виконання будівельних робіт. З пояснень присутніх ( ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 ), будівельні роботи виконувалися 16-18 червня 2014 року. Вказаний Акт направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

За поясненнями третіх осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 будівельні роботи не проводяться починаючи з жовтня 2014 року.

Актом спільної перевірки по об`єкту самочинного будівництва № 4 від 26.10.2018, складеним головним спеціалістом - інспектором управління ДАБК Дніпровської міської ради Мєшковим В.І. та головним спеціалістом - інспектором управління ДАБК Дніпровської міської ради Василевського А.В., на підставі звернення ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_8 , встановлено, що об`єкт самовільного будівництва представляє собою п`ятиповерхову капітальну споруду, з частково встановленими віконними блоками та покрівлею з металочерепиці. Будівельні роботи на час перевірки не виконуються.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що визнання певного нерухомого майна самочинним можливе у випадку встановлення хоча б однієї з трьох фактичних обставин, а саме: 1) здійснення будівництва на земельній ділянці, що за цільовим призначенням не відведена для цієї мети; 2) здійснення будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3) здійснення будівництва з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 має цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01 листопада 2010 року за № 1011/18306, затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Згідно з пунктом 1.4 Класифікації КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Так, вказана Класифікація виділяє такі види цільового призначення житлової та громадської забудови: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 здійснювалися будівельні роботи з будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_8 . Будівельні роботи припинено у 2014 році. За інформацією, що міститься в Акті перевірки № 4 від 26.10.2018 об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_8 представляє собою п`ятиповерхову капітальну споруду, з частково встановленими віконними блоками та покрівлею з металочерепиці.

Позивачем зазначено, що згідно з листом Головного архітектурно-планувального управління міської ради № 01/8-6 від 24.01.2014 відсутня інформація про наявність рішень міської ради про зміну цільового призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_8 , відсутні докази зворотнього й в матеріалах справи, що свідчить про здійснення ОСОБА_1 будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, що за цільовим призначенням не відведена для цієї мети.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Згідно з ч. 5 ст. 26 цього Закону проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником (ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно з ч. 1 ст. 34 цього Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Частиною 7 статті 34 Закону встановлено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що згідно з позивачем 20.03.2012 за насідками проведення позапланової перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і/або будівельних робіт на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_8 , встановлено виконання відповідачем-1 будівельних робіт з будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку без відповідного документу, який надає право виконувати такі роботи, проектна та виконавча документація на об`єкті відсутні.

Копія Акту перевірки отримана ОСОБА_1 20.03.2012, про що міститься власноручний підпис відповідача-1. Припис від 20.03.2012, яким відповідача-1 зобов`язано зупинити виконання будівельних робіт з будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку також отримано ОСОБА_1 20.03.2012, про що міститься підпис вказаної особи.

При цьому судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 вимоги припису від 20.03.2012 виконані не були, будівництво продовжувалося до жовтня 2014 року, що підтверджується Актом перевірки від 16.07.2012 та приписом від 16.07.2012, а також поясненнями третіх осіб, які містяться в матеріалах справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ДП53 від 15.05.2013 по об`єкту «Реконструкція житлового будинку з вбудованим паркінгом під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_8 », проте вказана декларація була скасована наказом ІДАБК у Дніпропетровській області №1-СК від 25.01.2014, що встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 у справі № 804/18706/14, якою вказаний наказ залишено в силі.

При цьому, суд зазначає, що після скасування вказаної декларації замовником будівництва ОСОБА_1 самовільно продовжено виконання будівельних робіт зі скління будівлі, що підтверджується Актом перевірки від 23.06.2014. Також під час перевірки встановлено, що будівельні роботи виконувалися 16-18 червня 2014 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 здійснювалося будівництво багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_8 на земельній ділянці, що за цільовим призначенням не відведена для цієї мети та без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи та без належно затвердженого проекту.

Жодних доказів у спростування вказаних обставин відповідачем-1 не надано, відсутні такі й в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 дійшов висновку, що правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: 1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; 2) істотного порушення будівельних норм і правил.

У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову.

У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Верховний Суд зазначає, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

За висновком Верховного Суду для задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що особа здійснила будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 здійснив самочинне будівництво без документів, що дають право на його здійснення, а саме: без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без належно затвердженої проектної документації, без належного дотримання вимог містобудівної документації, будівельних норм та правил; земельній ділянці, на земельній ділянці, що за цільовим призначенням не відведена для цієї мети, а також невиконання ОСОБА_1 у добровільному порядку приписів Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки в даному випадку стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Разом з тим, суд все ж таки вважає за необхідне зазначити, що можливість перебудови самочинного будівництва судом не встановлена. Доводи позивача, що перебудова зазначеного об`єкту самочинного будівництва без знесення неможлива з тих підстав, що даний об`єкт будівництва (багатоповерховий багатоквартирний житловий будинок з вбудованим паркінгом) взагалі не повинен бути розташований на даній земельній ділянці, відповідно до Генерального плану м. Дніпро, суд знаходить обґрунтованими.

Також важливо відзначити, що під час розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), набула ОСОБА_2 , про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності 03.02.2015.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності на підставі вказаного договору купівлі-продажу від 03.02.2015, ОСОБА_2 також набула право власності на домоволодіння, загальною площею 30,1 кв. м., житлова площа 15,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_8 .

Такими чином, суд встановив, що з 03.02.2015 право власності на земельну ділянку, на якій розміщено об`єкт самочинного будівництва, набула ОСОБА_2 .

Проте, за приписами статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Зважаючи на те, що саме ОСОБА_1 виконувалися будівельні роботи з будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_8 та саме відносно ОСОБА_1 позивачем виносилися приписи, суд дійщов висновку, що саме ОСОБА_1 є особою, яка здійснила самочинне будівництво, незалежно від того, що земельна ділянка, на якій здійснювалося самочинне будівництво, відчужена останнім у 2015 році на підставі цивільно-правового договору.

Отже, законом саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок щодо компенсації витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта самочинного будівництва.

Задовольняючи позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради суд також виходить з наступного.

Позивачем зазначено, що самочинним будівництвом порушуються права інших осіб, оскільки будівництво виконується без відповідно розробленого проекту, а тому наражає на загальну небезпеку як користувачів (власників) самого об`єкту, так і власників суміжних земельних ділянок садибної забудови.

Згідно з поясненнями третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є членами АГК «Вузовський масив», самочинно збудована ОСОБА_1 будівля є небезпечною, оскільки будівельні роботи виконувалися без дотримання містобудівних умов та обмежень, що є істотним порушенням будівельних норм і правил. Так, треті особи зазначають, що вказана споруда вже має крен у бік приватного сектора садибної забудови, знаходиться в занедбаному стані, оскільки будівництво не здійснюється з 2014 року, а також відбувається руйнування гаражів, розміщених поряд.

В матеріалах справи міститься постанова Дніпропетровського міськрайонного відділу Головного управління Держтехногенбезпеки у Дніпропетровській області про застосування запобіжних заходів № 165 від 20.07.2012, яку складено за наслідками планової перевірки додержання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки житлового будинку по АДРЕСА_8 , замовник - ОСОБА_1 та встановлено ряд порушень, зокрема: не виконано відстань від житлового будинку до існуючих будівель (житлових будинків та гаражів); не виконано другий евакуаційний вихід з поверхів та квартир починаючи з 3-го поверху; не підвищено межу вогнестійкості металевих несучих конструктивних елементів новобудови тощо.

Вказаною постановою ОСОБА_1 приписано зупинити проведення будівельно-монтажних робіт за адресою: АДРЕСА_8 , проте, як встановлено судом, вказані роботи продовжувалися до 2014 року.

Також в матеріалах справи містяться численні колективні скарги мешканців сусідніх з самочинним будівництвом мешканців сусідніх будівель до органів державної влади, місцевого самоврядування та прокуратури щодо недотримання відстані від збудованого будинку до сусідніх будівель, протипожежної відстані, необхідності прокладання дороги до паркінгу через прибудинкові території, розмивання сусідньої земельної ділянки дощовими водами, що стікають з мансарди багатоповерхового будинку тощо.

З огляду на викладене, судом встановлено, що самочинно побудований відповідачем-1 багатоповерховий багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_8 , створює реальну загрозу життю, здоров`ю та майну невизначеному колу осіб, що проживають поряд з незакінченим будівництвом, а також порушує права та законні інтереси третіх осіб, а саме права мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з перебуванням судді Луніної О. С. на лікарняному, повний текст рішення складено у перший робочий день.

Керуючись ст. ст.9, 246-247, 249, 255, 287, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (вул. Січеславська Набережна, буд. 29-А, м. Дніпро, 49000, ) до відповідача-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідача-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада (проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ), Головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (вул. Січеславська Набережна, буд. 29-А, м. Дніпро, 49000, ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), Соборна районна у місті Дніпрі рада (площа Шевченка, буд. 7, м. Дніпро, 49027, ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ) про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований ним об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_8 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 жовтня 2020 року.

Суддя О.С. Луніна