Справа № 826/20119/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про роз`яснення судового рішення

30 вересня 2020 року м. Київ № 826/20119/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника Офісу Генерального прокурора про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: прокуратура Харківської області про скасування наказу та поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 23 жовтня 2014 року № 1475к.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Харківської області з 24 жовтня 2014 року.

Стягнуто з Генеральної прокуратури України на користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 951098,52 грн.

Зобов`язано Генеральну прокуратури України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону № 1682-VII.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Харківської області та стягнення з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року в частині зобов`язання Генеральну прокуратуру України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони передбаченої частиною третьою статті 1 Закону № 1682-VII та прийнято в цій часині нову постанову, про відмову у задоволенні цих вимог.

Змінено резолютивну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 920 560 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 липня 2020 року залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року.

16 січня 2020 року представником відповідача подано до суду заяву, в якій просить роз`яснити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2019 року у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Харківської області.

Вирішення даної заяви стало можливим після повернення даної справи з Верховного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В даному випадку, суд вважає за необхідне вирішити питання про роз`яснення рішення суду від 11.09.2019 року у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши подану заяву про роз`яснення рішення та матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Порядок роз`яснення судового рішення визначений статтею 254 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 вищезазначеної статті КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Так, суд приходить до висновку, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без його виправлення.

Разом з тим, відповідно до норм чинного законодавства роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року у справі №К/800/14105/15, від 30 червня 2015 року у справі №К/9991/63961/11.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, однак зі змісту норми слідує, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її тяжко буде виконати, оскільки є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

За загальними нормами права роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Суд зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі №9901/162/19.

Проте, ознайомившись із заявою Офісу Генерального прокурора, суд приходить до висновку, що заявник просить не роз`яснити судове рішення з посиланням на його нечіткість, неясність чи невизначеність, а просить роз`яснити та оцінити належність способу і порядку його виконання, що виходить за межі ст. 254 КАС України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. від 19.05.2020 року закінчено виконавче провадження № 60875597, з примусового виконання виконавчого листа №826/20119/14 виданого 21.10.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви представника Офісу Генерального прокурора про роз`яснення рішення суду від 11.09.2019 року у цій праві, оскільки рішення є зрозумілим за змістом, не викликає неоднозначного тлумачення та виконано в частині за роз`ясненням якої звертався відповідач.

Керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Офісу Генерального прокурора про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року у справі №826/20119/14.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда