Справа № 240/7398/20
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7398/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

02 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення за результатом розгляду документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до постанови КМУ №850 від 21.10.2015; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з прийняттям відповідного рішення; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач вказує, що за результатом розгляду МВС України було повернуто до л/к УМВС України в Житомирській області, оскільки було виявлено ряд невідповідностей у документах, що унеможливило прийняття рішення. Звертає увагу суду, що листом ДФОП МВС України правомірно було повідомлено про те, що наявність вищезазначених обставин (а саме, невідповідність надісланих матеріалів вимогам Порядку №850, які саме невідповідності детально роз`яснено у листі ДОЗР МВС України від 19.03.2020 №8704 та листі СДНЗОП від 31.03.2020 №9789/21) унеможливило затвердження МВС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що наказом Управління МВС України в Житомирській області №228 о/с від 28.05.2009 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас. (а.с. 11)

Встановлено, що 06.08.2019 під час повторного огляду МСЕК, ОСОБА_1 з 01 серпня 2019 року установлено 2-гу групу інвалідності довічно. Причина інвалідності: травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою серії 12ААБ №548916 (а.с. 13).

02.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до постанови КМУ №850 від 21.10.2015.

Листом №268лк/29 від 16.10.2019 ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повідомила ОСОБА_1 про наступне: Ліквідаційною комісією У МВС України в Житомирській області розглянуто Вашу заяву щодо отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі -Порядок). Повідомляємо, що Ваші матеріали не відповідають вимогам п.4 зазначеного вище Порядку, а саме той факт, що з дати попереднього огляду МСЕК до повторного огляду пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком дворічний термін. Право на доплату грошової допомоги, з урахуванням раніше виплаченої суми, мають лише ті працівники міліції, яким встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності згідно рішення МСЕК під час повторного огляду, проведеного протягом двох років від дати первинного огляду. (а.с. 22)

Листом №529лк/29 від 07.05.2020 за підписом голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повідомлено ОСОБА_1 про те, що: "Департаментом фінансово-облікової політики МВС України на виконання доручення Державного секретаря МВС України О. Тахтая спільно з відповідальними підрозділами МВС розглянуто матеріали щодо призначення Вам одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок). Під час опрацювання Ваших матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на недоліки в медичних документах. ... Зазначене унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком. Ураховуючи викладене, Ваші матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повертаються на доопрацювання." (а.с. 24-25).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не прийнято рішення у відповідності до вимог Порядку №850, що свідчить про протиправні дії Міністерства внутрішніх справ України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Вказаний Порядок, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Крім того, до заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (пункт 8 Порядку №850).

В свою чергу, МВС в місячний строк, після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів, приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови, що передбачено пунктом 9 Порядку №850.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності приймається Міністерством внутрішніх справ України на підставі поданого керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу позивач, в даному випадку - Ліквідаційною комісією Управління МВС України в Житомирській області висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію" № 565- XII від 20 грудня 1990 року (далі - Закон № 565- XII).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Міністерством внутрішніх справ України зобов`язано прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги або мотивовану відмову в призначенні такої виплати.

Водночас, в даному випадку Міністерство внутрішніх справ України повернуло на доопрацювання матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Отже, Міністерство внутрішніх справ України, в порушення вимог п.9 Порядку №850, за результатами розгляду матеріалів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу інвалідності другої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, жодного рішення не прийняло, чим допустило протиправну бездіяльність.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2108 у справі №822/1579/17, від 23 червня 2020 року у справі №296/10884/16-а і суд не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

Також, у постанові від 19 лютого 2019 року в справі №802/498/18-а Верховний Суд також дійшов висновку про те, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції не передбачено, а тому повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить Порядку №850.

Крім того, Верховний Суд від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а, зазначив, що відсутність відповідного рішення в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу, тому на думку суду така відмова відповідача викладена у листі від 26.04.2019 року №15/2-1669 є протиправною, а не приймаючи рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги відповідач фактично вчинив протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті мотивованого рішення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повертаючи матеріали щодо позивача на доопрацювання через неналежне оформлення медичних документів, відповідач, фактично, перебрав на себе повноваження органу, як наглядової та контрольної інстанції над ВЛК, що чинним законодавством не передбачено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що пунктом 14 Порядку №850 визначено виключні підстави для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Зокрема, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, в контексті наведеного, суд відмічає, що підстави, про які зазначає відповідач, що слугували поверненню документів без прийняття відповідного рішення, вказана норма не містить.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не прийнято рішення у відповідності до вимог Порядку №850, що свідчить про протиправні дії Міністерства внутрішніх справ України, а тому є обґрунтованою та підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення за результатом розгляду документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до постанови КМУ №850 від 21.10.2015.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти у місячний строк рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд відмічає, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті зазначеної допомоги, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Верховний суд у постанові від 23 червня 2020 року у справа №296/10884/16-а, (адміністративне провадження №К/9901/3428/17) висловив правову позицію про те, що обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з прийняттям відповідного рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 жовтня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.