Справа № 200/3244/20-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2020-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 р. Справа№200/3244/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., при секретарі судового засідання - Шташаліс О.О., розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Командування Десантно-штурмових військ Збройних сил України, третя особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу від 31.10.2018 №59 в частині звільнення з військової служби та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Командування Десантно-штурмових військ Збройних сил України, третя особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу від 31.10.2018 № 59 в частині звільнення з військової служби та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його, начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , було виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2019 №32. В якості підстави вказаного наказу №32, слугував наказ командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59. Відповідно до підпункту 2 пункту 252 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, командувач Десантно-штурмових військ Збройних Сил України повинен був скасувати наказ командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59, у зв`язку із введенням Указом Президента України від 26.11.2018 №393/2018 правового режиму воєнного стану. Позивач вважає, що наказ командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59, в частині звільнення з військової служби капітана ОСОБА_1 підлягає скасуванню. Позовні вимоги щодо поновлення капітана ОСОБА_1 на військовій службі на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 є похідними, від вимоги щодо скасування наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59, в частині звільнення з військової служби капітана ОСОБА_1 , тому теж підлягають задоволенню. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що правова конструкція (природа) пункту 252 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» передбачає конкретні підстави її застосування, а саме це оголошення мобілізації і настання особливого періоду. Поняття «воєнний стан» та «мобілізація» не є тотожними та мають різну правову природу та механізм (порядок) регулювання. Правових підстав для застосування пункту 252 Положення не було, а Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, вимоги позивача у частині визнання протиправною бездіяльність Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України та скасування наказу Командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59 в частині звільнення з військової служби у запас капітана ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, задоволенню не підлягають. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 30.04.2020.

30.04.2020 відкладено розгляд справи на 15.05.2020 у зв`язку з проголошенням карантину.

15.05.2020 відкладено розгляд справи на 12.06.2020 у зв`язку з продовженням терміну карантину.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2020 відкладено розгляд справи до 08.07.2020 та витребувано певні докази.

08.07.2020 відкладено розгляд справи на 22.07.2020 у зв`язку з продовженням терміну карантину.

22.07.2020 відкладено розгляд справи на 09.09.2020 у зв`язку з продовженням терміну карантину.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.09.2020 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.09.2020 у задоволенні клопотання представника Командування Десантно-штурмових військ Збройних сил України та клопотанні представника Військова частина НОМЕР_1 про відкладення розгляду справи відмовлено.

Сторони про розгляд справи були повідомлені належним чином. Позивачем було надано до суду клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , проходив військову службу у званні капітана на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 від 05.08.2016.

31.01.2019 ОСОБА_1 , звільненого наказом командувача Десантно-штурмових військ ЗС України (по особовому складу) від 31 жовтня 2018 року №59, відповідно до частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25 березня 1992 року №2232-XII, з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом й, виключено зі списків особового складу частини, відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 31.01.2019 №32.

Обставини щодо проходження позивачем військової служби були встановлені рішенням суду від 19.02.2020 по справі №200/2546/19-а та відповідно до ст. 79 КАС України не потребують доказуванню.

Спірним питанням в рамках даної справи є застосування чи не застосування норм урегульованих підпунктом 2 пункту 252 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» щодо скасування наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59, у зв`язку із введенням Указом Президента України від 26.11.2018 №393/2018 правового режиму воєнного стану.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відносини щодо звільненням з військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Правовими актами спеціального законодавства, які регулюють відносини щодо звільненням з військової служби, є зокрема, Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обовязок і військову службу» (далі - Закон № 2232), Указ Президента «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), Закон України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України № 551-XIV від 24.03.1999 (далі Дисциплінарний Статут № 551), Наказ Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608, яким затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608), Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV (далі - Статут № 548), «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який затверджено наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260, Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» та іншими нормативно правовими актами.

ОСОБА_1 проходив військову службу у званні капітана на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 від 05.08.2016.

Суд зазначає що в рамках адміністративної справи №200/2546/19-а було встановлене, що наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 31.10.2018 № 59, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено з військової служби у запас за підпунктом «й» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), капітана ОСОБА_1 який перебував у Збройних силах із 02.2015 по 04.2016 та з 08.2016, право на звільнення набув 05.08.2018.

31.01.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32, капітана ОСОБА_1 , начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової служби, звільненого наказом командира Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 31 жовтня 2018 року № 59, відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом «й» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом), вважати, що справи та посаду здав, і направити до Краматорського МВК Донецької області. З 31 січня 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ) від 26 листопада 2018 року № 393/2018 введено в Україні воєнний стан із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 2 Указу, в зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Указ Президента України від 26 листопада 2018 року № 393 "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26 листопада 2018 року N 2630-VIII з застереженням, що воєнний стан вводиться в Вінницькій, Луганській, Миколаївській, Одеській, Сумській, Харківській, Чернігівській, а також Донецькій, Запорізькій, Херсонській областях та внутрішніх водах України Азово-Керченської акваторії.

У період дії воєнного стану, введеного зазначеним Указом Президента України, часткова мобілізація оголошується Президентом України у строки і в обсягах відповідно до загроз національній безпеці і обороні України.

Законом України «Про оборону України», визначено поняття воєнний стан, а саме - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України № 1153 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: військовослужбовці Збройних Сил України звільненню не підлягають та продовжують проходити військову службу понад встановлені строки на період проведення мобілізації або введення воєнного стану, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Накази про звільнення з військової служби військовослужбовців, не виключених із списків особового складу військових частин, підлягають скасуванню, крім наказів про звільнення у відставку військовослужбовців, визнаних за станом здоров`я непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, та в запас за підставами, що відповідають підставам звільнення, визначеним частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

В матеріалах справи наявні листи командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 5005, командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 5014, командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 14.12.2018 № 4086, з яких вбачається, що накази про звільнення військовослужбовців, не виключених зі списків особового складу військових частин, до введення особового періоду скасовуються.

Наказ командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 № 59 не скасований та діє на теперішній час.

Відповідно до підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України № 1153 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) накази про звільнення з військової служби військовослужбовців, не виключених із списків особового складу військових частин, підлягають скасуванню. Така норма свідчить про необхідність її реалізації у формі видання відповідного документа. Конструкція цієї норми не свідчить про автоматичне скасування подібних наказів.

ОСОБА_1 виявляв зацікавленість у звільненні його з військової служби, в подальшому, здав посаду рапортом, як він пояснив у суді, саме у зв`язку зі звільненням.

Наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 31.10.2018 №59 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом й пункту 2 (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом). Витяг з вищенаведеного наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59 був направлений до військової частини НОМЕР_1 ,. Тобто, саме не бажання позивача проходити військову службу, що виявилося у написанні рапорту від 22.09.2018 за вх. №6459, стало підставою для оформлення відповідних документів для звільнення та в кінцевому рахунку видання вищезгаданого наказу. Інших рапортів щодо зміни особистих планів, як зазначає позивач у своїй позовній заяві, від позивача до командування військової частини НОМЕР_1 не надходило, до суду відповідних доказів не надано.

Відтак, не отримавши наказу про скасування наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 № 59, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32, ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Таким чином, звільнення позивача відбулось не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а внаслідок того, що він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.

З врахуванням викладеного, наказ командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 31.10.2018 №59 не є протиправним та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про поновлення капітана ОСОБА_1 на військовій службі та стягнення з командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України невиплаченої заробітної плати, суд зазначає, що оскільки зазначені вимога є похідними від попередніх вимог, а в їх задоволенні відмовлено, підстав для задоволення вищезазначених вимог у суду немає.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Командування Десантно-штурмових військ Збройних сил України, третя особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу від 31.10.2018 №59 в частині звільнення з військової служби та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Командування Десантно-штурмових військ Збройних сил України (м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 17а), третя особа: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу від 31.10.2018 №59 в частині звільнення з військової служби та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 23 вересня 2020 року.

Повний текст рішення складено відповідно до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець