Справа № 440/3255/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3255/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3255/20 за позовом ОСОБА_1 до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (надалі - відповідач, Гоголівська селищна рада) в особі селищного голови Оришича Володимира Володимировича, в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення позачергової 5 сесії 7 скликання Гоголівської селищної ради від 27.03.2020 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" в частині відмови у наданні їй дозволу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати селищну раду надати їй такий дозвіл.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на неправомірну, як на її думку, поведінку відповідача, що перешкоджає в реалізації гарантованого державою права особи на отримання у власність земельної ділянки.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

27.07.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач висловив свої заперечення проти позову з посиланням на обставини, відповідно до яких земельна ділянка, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 , має цільове призначення - землі запасу, склад угідь - сіножаті. Крім того, земельна ділянка площею 139,3922 га кадастровий номер :00:002:0122 передбачена для створення громадських сіножатей відповідно рішення позачергової 5 сесії 7 скликання Гоголівської селищної ради від 27.03.2020 "Про створення громадських сіножатей" (а.с. 25-32).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Повний текст судового рішення складений одразу після виходу з відпустки судді головуючого у даній справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

21.02.2020 до Гоголівської селищної ради звернулася гр. ОСОБА_1 із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 47).

До вказаної заяви позивач додала графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду (а.с. 48).

Рішенням позачергової 5 сесії 7 скликання Гоголівської селищної ради від 27.03.2020 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" відмовлено, окрім інших, ОСОБА_1 у наданні дозволу у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельної ділянки зазначене заявником у графічних матеріалах не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеними ст. 2, 6 Закону України "Про землеустрій", в частині раціональної системи землеволодінь та землекористувань (а.с. 49).

Не погоджуючись із правомірністю даного рішення, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частина сьома статті 118 ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

У свою чергу, з положень статті 791 ЗК України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Системний аналіз наведених правових норм дає суду підстави дійти висновку про те, що розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідне для формування земельної ділянки.

Такий висновок також узгоджується з положеннями статті 50 Закону України "Про землеустрій", відповідно до якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

В зазначеному Класифікаторі землі сільськогосподарського призначення поділяються, зокрема на землі, для ведення особистого селянського господарства та на землі для сінокосіння і випасання худоби.

Нормами частини другої статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Відповідно до пункту "а" частини третьої статті 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Таким чином, відповідно до вимог Земельного кодексу України, земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби, можуть бути переданні громадянам виключно на умовах користування (в оренду).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності у власність.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач фактично виходив з того, що обрана ОСОБА_1 земельна ділянка знаходиться на земельній ділянці, що запроектована для створення громадських сіножатей згідно з рішенням позачергової 5 сесії 7 скликання від 27.03.2020 "Про створення громадських сіножатей".

Перевіряючи вказані обставини, суд з матеріалів справи встановив, що дійсно рішенням позачергової 5 сесії 7 скликання Гоголівської селищної ради від 27.03.2020 "Про створення громадських сіножатей" вирішено створити громадські сіножаті із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення для спільного використання власниками худоби на земельній ділянці орієнтовною площею 139,3922 га кадастровий номер :00:002:0122, яка розташована за межами населених пунктів на території Гололівської селищної ради. Цим же рішенням виконавчому комітету Гоголівської селищної ради надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 139,3922 га для створення громадських сіножатей, кадастровий номер :00:002:0122, яка розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради (а.с. 45-46).

Згідно з частиною другою статті 34 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Отже, орган місцевого самоврядування має право на створення на землях комунальної власності громадських сіножатей.

Проте, реалізація цього права має відбуватися у повній відповідності з вимогами Земельного кодексу України та інших законів з питань землеустрою.

У цій справі відповідачем не надано суду належних доказів того, що у достатній мірі свідчили би про створення на обраній позивачем земельній ділянці громадських сіножатей.

Матеріали справи не містять доказів розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення громадських сіножатей, формування земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням та її реєстрації у Державному земельному кадастрі, реєстрації прав у державному реєстрі тощо.

Посилання відповідача на прийняття сільською радою 27.03.2020 рішення "Про створення громадських сіножатей" суд визнає неприйнятними, оскільки прийняття рішення про створення громадських сіножатей на території Гоголівської селищної ради є лише початковою стадією формування земельної ділянки, тоді як саме по собі це рішення ще не означає позитивного вирішення питання по суті.

З відкритих джерел за даними Публічної кадастрової карти суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0122 площею 139,3922 га відноситься до земель комунальної власності з цільовим призначенням - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам).

Таким чином, відповідач не довів суду правомірності своєї відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з чим рішення позачергової 5 сесії 7 скликання Гоголівської селищної ради від 27.03.2020 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, підлягає скасуванню як протиправне.

При цьому вимога позивача про зобов`язання відповідача надати саме дозвіл на розробку проекту землеустрою задоволеною бути не може, оскільки суд не може досліджувати інших обставин, що можуть бути перешкодою в наданні такого дозволу, які не досліджувалися відповідачем, оскільки ці повноваження відносяться до його виключної компетенції.

Належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, з урахуванням зроблених судом висновків.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн підтверджується квитанцією за №0.0..1 від 18.06.2020 (а.с. 3).

Зважаючи на обставини часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (вул. Горєва, буд. 27, с. Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення позачергової 5 сесії 7 скликання Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 27.03.2020 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 2,00 га.

Зобов`язати Гоголівську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області (вул. Горєва, буд. 27, с. Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 21.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами села Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (вул. Горєва, 27, с. Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310, ) частину витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун