Справа № 569/3623/20
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3623/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №3 УПП у Рівненській області сержанта поліції Бойка Олександра Олександровича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання постанови серія ЕАК №2130524 від 19.02.2020 р. про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, провадження по справі просить закрити.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 19 лютого 2020 року о 12-02 годині у м. Рівне по вул. Макарова, відповідачем було зупинено автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням. Стосовно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2130524 , з якої вбачається, що він керуючи автомобілем порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в`їзд заборонено) та здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР України. Його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. З вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини події, наведені у ній не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - відсутні.

Ухвалою Рівненського міського суду від 03.03.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24.07.2020 року залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

26 травня 2020 року від відповідача - поліцейського батальйону №1 роти №3 УПП у Рівненській області сержанта поліції Бойка Олександра Олександровича надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. Вказує, що позивач, керуючи автомобілем, не слідкував за дорожніми знаками, проігнорував заборону в`їзду, а саме здійснив рух у зоні дії знаку. Зазначає, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства, тому підстав для її скасування немає. Всупереч ст.77 КАС України позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується його вимоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив розгляд справи провести без його участі.

Поліцейський батальйону №1 роти №3 УПП у Рівненській області сержант поліції ОСОБА_2 та Департамент патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2130524 від 19.02.2020 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 19.02.2020 року, керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Рівне по вул. Макарова порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в`їзд заборонено), здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР України - порушення вимог дорожніх знаків та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до вимог п. 33 ПДР України, дорожні знаки є одним з основних засобів організації дорожнього руху і призначені для інформування його учасників про умови, режими і напрямки руху, місцях розміщення об`єктів сервісу тощо.

Відповідно до п.8.4 Правил дорожнього руху України дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні, б) знаки пріоритету, в) заборонні знаки, г) наказові знаки та інші.

Заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі, до яких відноситься дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено».

Знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в`їзд усіх транспортних засобів.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України вказаний висновок підлягає застосуванню у цій справі.

Відповідачем суду у цій справі не надано належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення.

Представник відповідача у письмовому відзиві зазначив, що поліцейським вівся відеозапис на портативний відео реєстратор, який закріплений на форменому одязі, проте на момент отримання стороною позовної заяви з додатками, відеозапис з портативного відео реєстратора не зберігся. Відповідно посилання відповідача на доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не приймаються судом до уваги, оскільки суд не має можливості дослідити даний доказ, окрім того оскаржувана постанова не містить жодного посилання на відповідний доказ.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, і відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані, також, не визначено, яким чином поліцейський УПП в Рівненській області дійшов висновку, що водій керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 ПДР України «в`їзд заборонено», а саме здійснив рух у зоні дії знаку, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2130524 від 19.02.2020 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №1 роти №3 УПП у Рівненській області сержанта поліції Бойка Олександра Олександровича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАК №2130524 від 19.02.2020 року, винесену поліцейським батальйону №1 роти №3 УПП у Рівненській області сержантом поліції Бойком Олександром Олександровичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП - скасувати. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський батальйону №1 роти №3 УПП у Рівненській області сержант поліції Бойко Олександр Олександрович, м.Рівне вул.Ст.Бандери 14а.

Відповідач : Департамент Патрульної поліції України, 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста 3., .

Суддя Н.Г. Кучина