Справа № 160/8029/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2020 року Справа № 160/8029/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
15.07.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 з 16.01.2019 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 з дати звернення, а саме з 16.01.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 16.01.2019 по 22.11.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2019 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Разом з тим, пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 було призначено відповідачем лише з 22.11.2019, а не з дня звернення - 16.01.2019. Звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату заборгованості по пенсійним виплатам у зв`язку з втратою годувальника, що утворилась з 16.01.2019 по 22.11.2019, відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті вказаної заборгованості, оскільки по заяві від 16.01.2019 мала місце розбіжність у написанні по батькові ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть останнього та у свідоцтві про укладення шлюбу між ним та ОСОБА_1 . Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 відкрито провадження у справі № 160/8029/20 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
14.08.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії по заяві від 16.01.2019 у зв`язку з тим, що ПІБ померлого годувальника в свідоцтві про смерть не співпадає з даними ПІБ в свідоцтві про укладення шлюбу, а саме у свідоцтві про укладення шлюбу зазначено « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть - « ОСОБА_2 », з огляду на що, позивачу необхідно було встановити факт родинних відносин саме з ОСОБА_2 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2019 по справі № 205/7159/19 було встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення суду набрало законної сили 21.11.2019, з огляду на що, з 22.11.2019 ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.02.1977 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
16.01.2019 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Разом з тим, пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 було призначено відповідачем лише з 22.11.2019
20.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату заборгованості по пенсійним виплатам у зв`язку з втратою годувальника, що утворилась з 16.01.2019 по 22.11.2019.
11.03.2020 листом № 2724-2982/Г-02/8-0400/20 відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті заборгованості по пенсійним виплатам у зв`язку з втратою годувальника, що утворилась з 16.01.2019 по 22.11.2019, у зв`язку з тим, що ПІБ померлого годувальника в свідоцтві про смерть не співпадає з даними ПІБ в свідоцтві про укладення шлюбу.
Вважаючи свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно ч. 3 ст. 36 Закону № 1058-IV, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Згідно п. 2.16 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду.
Судом встановлено, що позивачем до заяви про призначення пенсії по втраті годувальника було долучено, зокрема, такі документи:
- свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 24.02.1977 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_1 »;
- рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2018 по справі № 205/5079/18, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Аналізуючи надані позивачем до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області документи, слід зазначити, що факт перебування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у шлюбі є беззаперечним.
Разом з тим, не зважаючи на вищезазначені документи, відповідачем не було призначено ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, у зв`язку з тим, що ПІБ померлого годувальника в свідоцтві про смерть не співпадає з даними ПІБ в свідоцтві про укладення шлюбу, а саме у свідоцтві про укладення шлюбу зазначено « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть - « ОСОБА_2 ».
20.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2019 по справі № 205/7159/19 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набрало законної сили 21.11.2019.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2019 по справі № 205/7159/19, 22.11.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було призначено ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника.

Беручи до уваги викладене, слід зазначити, що позивач звертаючись 16.01.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника надав усі необхідні документи, які в повній мірі підтверджували факт перебування позивача з ОСОБА_2 у шлюбі.

Водночас, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії по втраті годувальника саме з 16.01.2019, поклав в основу те, що ПІБ померлого годувальника в свідоцтві про смерть не співпадає з даними ПІБ в свідоцтві про укладення шлюбу, що на переконання суду є доволі формальною підставою, оскільки факт перебування ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у шлюбі підтверджувався не тільки свідоцтвом про укладення шлюбу, а й рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2018 по справі № 205/5079/18.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 16.01.2019 пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки підстави відмови не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Частиною першою ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Зважаючи на те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), суд вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначені права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 122 КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду є безпідставними.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 з 16.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 з дати звернення, а саме з 16.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії у зв`язку з втратою годувальника - померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 16.01.2019 по 22.11.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 18 вересня 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко