Справа № 160/7766/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

29 вересня 2020 року Справа № 160/7766/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Жарій О.І.
представника позивача Чепурнова В.І.
представника відповідача Кравченка П.В.
розглянувши у підготовчому засіданні у місті Дніпрі питання щодо дотримання правил об`єднання позовних вимог у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09 червня 2020 року, яким ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, було звільнено зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (дохід) за час вимушеного прогулу починаючи з дати звільнення по дату прийняття судом відповідного рішення.
Ухвалою суду від 14.07.2020 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
09.09.2020 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Позивачем надано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач виклав позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправним та скасувати наказ №149 о/с від 09.06.2020 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області зі змінами, внесеними наказом №207 о/с від 03.08.2020 року до наказу №147 о/с від 09 червня 2020 року, в частині звільнення ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області з 09.06.2020 року;
В обґрунтування зазначених вимог у заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 не було отримано матеріальну допомогу відповідно до Наказу МВС України від 03.06.2020 року № 431 Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину" та Доручення НПУ від 25.06.2020 року №7789/01/29-202 Про організацій спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеною постановою КМУ від 20.04.2020 року № 375, яка повинна становити, згідно рішення КМУ, не менш ніж 50% від грошового забезпечення.
В підготовчому засіданні 29.09.2020 року представник позивача підтримав вимоги заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача заперечував проти заяви про збільшення розміру позовних вимог, зазначаючи, що вона містить вимоги, які не пов`язані з первинним позовом, а мають розглядатися в межах окремої справи.
Вирішуючи питання щодо можливості розгляду в межах цієї справи вимог ОСОБА_1 , викладених в заяві про збільшення розміру позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.
Відповідно до статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.
Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19).
Як встановлено судом, за змістом позовної заяви в первинній редакції, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції; поновити позивача на службі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Після збільшення позовних вимог позивач, крім вимог, які стосуються предмету позову, доповнив позов вимогою такого змісту:
Судом встановлено, що предметом позову є вимоги позивача про поновлення на посаді та похідні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вимоги заяви ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог містять інший предмет вимогу про стягнення матеріальної допомоги, яка виплачувалась в період дії карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2020 року №375.
Отже, як встановлено судом, вимоги у збільшеній частині позову жодним чином не пов`язані, ані з предметом, ані з підставами позову в первісній редакції. При цьому, заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Однак, таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після відкриття провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 09.07.2020 року у справі №922/404/19.
Можливість об`єднання декількох позовних вимог шляхом подання заяви про збільшення розміру позовних вимог до вже поданого позову чинним Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.
При цьому, судом встановлено, що вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог в частині вимог про стягнення матеріальної допомоги не є похідними від вимог позову в первісній редакції.
Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовні заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі складена 05.10.2020 року.

Суддя М.В. Бондар