Справа № 462/3083/20
Суддя: Румілова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3083/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., представника позивача Пацури А.-Н.А., розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління Державної казначейської служби України у Залізничному районі м.Львова, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23.05.2020 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 18 травня 2020 року о 14-00 год. вона керувала належним їй автомобілем марки Mitsubishi Outlender, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Городоцькій у напрямку до центральної частини м. Львова. Ділянка вулиці, по якій вона рухалася, поділена на дві смуги, одна із яких призначена виключно для маршрутних транспортних засобів. Вона рухалася по дозволеній смузі руху, не порушуючи вимог ПДР. Близько 14-50 год. у роботі транспортного засобу стався збій, мотор почав глухнути. Аналогічні ситуації виникали кілька разів і раніше. Їх причина полягала у неналежній якості пального, внаслідок чого моторна система давала збій. Незадовго до цього вона якраз заправляла автомобіль. Передбачаючи, що мотор відмовить посередині вулиці та не бажаючи створювати перешкоди іншим учасникам руху, вона вирішила здійснити аварійну зупинку, для чого перебудувалася у іншу смугу руху. Такі дії відповідали вимогам ІІДР, п. 1.5 якого передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати перешкоду для руху, відразу вона почула сигнал поліцейської машини. Працівник ДПС, який представився майором поліції Мирончуком С.В. , повідомив, що вона порушила п. 17.1 ПДР, згідно якого забороняється рух по смузі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів та склав постанову про накладення на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вважає дії представника поліції неправомірними, а винесену постанову незаконною, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови поліцейський не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, також були порушені норми ст. 276 КУпАП, що призвело до ущемлення її прав. Вона категорично заперечую факт порушення вимог дорожнього знаку 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 434346 від 18 травня 2020 року щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 3 КУпАП, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, зобов`язати Управління Державної Казначейської служби у Залізничному районі м. Львова повернути їй сплачений судовий збір.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на позовну заяву надав відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, зазначив, що складення постанови на місці вчинення правопорушення інспектором поліції було законним. Також звертає увагу, що в постанові серії ДП18 № 434336, в графі №8 - «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено», позивач поставила підпис. Доказом служить відео з нагрудної камери поліцейського Мирончука С.В. , де чітко видно, що позивача було ознайомлено зі змістом постанови та надано роз`яснення стосовно його прав на оскарження постанови в адміністративному суді. Доказом вини у порушенні правил дорожнього руху слугує відеозапис з нагрудної камери поліцейського Мирончука С.В. Працівник поліції поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Позивачем було проігноровано дорожній знак 5.11., про що свідчить уривок відео де позивач не заперечувала своєї вини. Складена постанова відповідає вимогам статті 283 КупАП. Просить суд відмовити у позові.

Представник позивача Пацура А.-Н.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила, що дії позивача під час зупинення підпадали під п.1.5 ПДР. Позивач була змушена змінити смугу, щоб зупинитися у зручному місці, вона включила аварійний сигнал. В постанові поліцейські не відобразили, що здійснюють відео фіксацію події, що також є порушенням. Просила задовольнити вимоги.

Представник третьої особи не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав свої пояснення, в яких зазначив, що вимоги позивача безпідставні.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступного висновку.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 434346 від 18 травня 2020 року зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Городоцькій здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11 «смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п.17.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, накладений штраф 510грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів крім таксі на цій смузі.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів, наданих заперечень на позов та досліджених доказів.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що у інспектора поліції не було підстав складати постанову, оскільки вона здійснила аварійну зупинку, для чого перебудувалась в іншу смугу руху. При цьому сам позивач визнає, що рухалась на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11.

В судовому засіданні був досліджений відеозапис на DVD-R диску, доданий відповідачем до відзиву.

Відеозапис містить зображення автомобіля, в якому за кермом сидить позивач. Працівник поліції роз`яснив позивачу причину зупинку, також її права. В цей час позивач погоджується з порушенням нею правил дорожнього руху та висловлює обурення з приводу того, що зупинили тільки її, а не інших водіїв, які рухаються так само по тій самій смузі, також висловила своє обурення з приводу розміщення дорожніх знаків.

Тобто позивач під час зупинки не висловлювала поліції ті обставини, на які послалась в своїй позовній заяві, а саме на аварійну ситуацію. Відеозапис повністю спростовує її доводи, а тому суд вважає їх надуманими, такими що мають цілі уникнення від відповідальності, та не приймає їх до уваги.

Крім того, з наданої копії чеку з автозаправочної станції, на яку послалась позивач, як на доказ своїх стверджень, неможливо встановити ні назву станції, ні дату, ні час здійснення заправки автомобіля.

Суд відхиляє доводи позивача про порушення відповідачем вимог щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та вважає помилковим посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 по справі №1-11/2015, оскільки дане рішення було ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративне правопорушення Законом України № 596-УІІ від 14.07.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, та адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Стосовно посилання позивача на не роз`яснення відповідачем прав позивача, суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що постанова про адміністративне правопорушення була складена в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (позивача у справі), яка отримала копію постанови, поставивши свій підпис, що з правами за ст. 268 КУпАП ознайомлена. Це саме підтверджується і відеозаписом.

Суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 3 ст. 122 КУпАПє обґрунтованим, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління Державної казначейської служби України у Залізничному районі м.Львова, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова