Справа № 420/7085/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7085/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Начальника Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління полковника Савчука Андрія (вул. Самборського, 21, м.Подільськ, Одеська область, 66301) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу від 30.0.2020 року №649-АГ,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Начальника Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління полковника Савчука Андрія за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_2 в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.06.2020 № 649-АГ «Про підсумки Інвентаризації» в частині притягнення до матеріальної відповідальності старшого сержанта ОСОБА_1 на загальну суму 19495 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 20 коп. за нестачу продуктів харчування консерви м`ясної «яловичина тушкована» в кількості 23, 619 кг на загальну суму 2550,85 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень вісімдесят п`ять копійок) та речового майна на загальну суму 16944,39 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривень тридцять дев`ять копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17 червня 2020 року заступником начальника відділу забезпечення підполковником ОСОБА_2 було проведено вибіркову перевірку майна номенклатури відділу забезпечення на відділені інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби «Велика Михайлівка» І категорії (тип Б), в результаті якої було виявлено розбіжності облікових даних відділень продовольчого та речового забезпечення з наявною кількістю військового майна, що рахується за старіниною-начальником групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

30 червня 2020 року Наказом № 649-АГ «Про підсумки інвентаризації», підписаного начальником Подільського прикордонного загону полковником ОСОБА_3 , та було притягнуто старшого сержанта ОСОБА_1 фактично до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 19495 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 20 коп.

З відповідним Наказом № 649-АГ від 30 червня 2020 року «Про підсумки інвентаризації» та матеріалами службового розслідування ОСОБА_1 не згоден, оскільки наказ виданий з грубим порушеннями, без належного з`ясування фактів та доведення вини ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.09.2020 р. від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач позовні вимоги не визнає, зазначено, що керівництво прикордонного загону діяло на підставі, у межах повноважень, а оскаржуваний наказ начальника Подільського прикордонного загону від 30.06.2020 року № 649-аг «Про підсумки інвентаризації» є правомірним та виданим без порушень чинного законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

У відповідності до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 2196/2-й прикордонний загін) №102-ос від 27 квітня 2018 року «По особовому складу» рядового ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу та з 27 квітня 2018 року призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії водія 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 2196/2-й прикордонний загін) №147-ос від 23 червня 2018 року «По особовому складу» молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно Наказу начальника Подільського прикордонного загону (військова частина 2196/2-й прикордонний загін) №260-ос від 08 листопада 2018 року «По особовому складу» сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду старшини-начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », звільнивши з попередньої посади.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 2196/2-й прикордонний загін) від 05 грудня 2018 року № 286 - ос «По особовому складу» сержант ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за новою матеріально-відповідальною посадою - старшини-начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби «Слов`яносербка» з 05 грудня 2018 року.

17 червня 2020 року заступником начальника відділу забезпечення підполковником ОСОБА_2 було проведено вибіркову перевірку майна номенклатури відділу забезпечення на відділені інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б), в результаті якої було виявлено розбіжності облікових даних відділень продовольчого та речового забезпечення з наявною кількістю військового майна, що рахується за старшиною-начальником групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наказом від 19 червня 2020 року №626-аг «Про призначення службового розслідування», відповідно до рапорту заступника начальника відділу забезпечення підполковника ОСОБА_4 від 17.06.2020 року, призначено службову перевірку, проведення службового розслідування доручено групі офіцерів на чолі з заступником начальника відділу забезпечення підполковником ОСОБА_2 , у складі офіцера відділення продовольчого забезпечення старшого лейтенанта Максима Задорожнього.

25 червня 2020 року в рамках службового розслідування було відібрано в ОСОБА_1 пояснення, відповідно до яких підтвердив факти виявлених недоліків в господарській діяльності старшини - начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та допущення ним нестачі речового та продовольчого майна на загальну суму 19495 гун. 20 коп. та зазначив, що це трапилося внаслідок недбалого ставлення ним до службових обов`язків.

Старшина - начальник групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старший сержант ОСОБА_5 25.06.2020 року подав рапорт на ім`я начальника Подільського прикордонного загону, в якому також підтвердив допущення ним внаслідок недбалості нестачі речового та продовольчого майна на загальну суму 19 495 грн.20 коп. та просив дозволу на відшкодування даної суми недостачі з його грошового забезпечення.

30 червня 2020 року Наказом № 649-АГ «Про підсумки інвентаризації», підписаного начальником Подільського прикордонного загону полковником ОСОБА_3 , було притягнуто старшого сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 19495 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 20 коп., керуючись загальними статтями: 3,6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-ІХ, від 03.10.2019 р.

02 липня 2020 року за результатом службового розслідування було складено висновок, відповідно до якого група вважала б за доцільне начальнику відділу прикордонної служби «Велика Михайлівка» керуючись пунктом 14 статті 255 КУпАП, у зв`язку із недбалим ставленням військовослужбовця до військової служби, відносно старшини - начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби «Словяносербка» старшого сержанта Віктора ЄГОРОВА за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.172-15 КупАП скласти протокол про адміністративне правопорушення та направити до Великомихайлівського районного суду Одеської області для розгляду.

За упущення, які призвели до матеріальних збитків, керуючись пунктом 6 глави 14 розділу 3 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №558 від 25.06.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року за №854/32306 старшину-начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби «Слов`яносербка» старшого сержанта Віктора Єгорова позбавити премії повністю та позбавити премії повністю.

02 липня 2020 року полковником ОСОБА_3 , за результатами службового розслідування призначеного наказом начальника Подільського прикордонного загону 626-АГ від 19 червня 2020 року, з ОСОБА_1 проведена бесіда викладена в аркуші бесіди, де зафіксовано, що жодних прохань та зауважень позивач не має.

З Наказом № 649-АГ від 30 червня 2020 року «Про підсумки інвентаризації» та матеріалами службового розслідування ОСОБА_1 не згоден, що і зумовило позивача звернутись з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відносини між Державою в особі компетентних органів (посадових осіб, службових осіб) та громадянами, які складаються з приводу проходження військової служби унормовані, зокрема, приписами Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999р. №548-XIV; далі за текстом Статут внутрішньої служби), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (затверджений Законом України від 24.03.1999р. №551-XIV; далі за текстом Дисциплінарний статут), Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX, Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 року № 1075-XI, Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608.

Так, відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Згідно з ст.11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Отже, обов`язок збереження ввіреного військового майна витікає із прямої норми закону, а відтак, об`єктивно не може бути невідомий військовослужбовцю.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Як передбачено ст.ст.26, ст.27 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Додатково правила збереження військового майна деталізовані у нормах Положення про військове (корабельне) господарство (затверджене наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997р. №300; далі за текстом Положення №300), згідно з п.п.3.1.7 якого у військових частинах (з`єднаннях), крім посадових осіб, вказаних у статтях 3.1.3 - 3.1.6 цього Положення, військовим господарством відають: заступники командира частини (з`єднання) з тилу, з інженерно-авіаційної служби - начальник технічної частини з питань аеромобільної підготовки та підпорядковані їм посадові особи; начальник служби ракетно-артилерійського озброєння; начальник інженерної служби; начальник служби радіаційного, хімічного та біологічного захисту; начальник зв`язку; начальник бронетанкової служби; начальник автомобільної служби; начальник метрологічної служби; начальник медичної служби; старший ветеринарний лікар (ветеринарний лікар, ветеринарний фельдшер); начальник фізичної підготовки та спорту; начальник фінансової служби; начальник служби (підрозділу) охорони праці; начальник адміністративно-господарчої частини штабу з`єднання; начальник квартирно-експлуатаційної служби; інші посадові особи військової частини (з`єднання) в межах своїх функціональних обов`язків.

Інструкція з обліку військового майна у Збройних Силах України була затверджена наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017р. №440 (далі за текстом Інструкція №440) і визначає механізм організації та ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами, військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами вищих навчальних закладів, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), і є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна. Дія цієї Інструкції поширюється на структурні підрозділи апарату Міністерства оборони України (далі - Міноборони), Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), інші органи військового управління, а також військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи та організації Збройних Сил (далі - військові частини), які ведуть власне військове (корабельне) господарство на правах окремої військової частини та облік закріпленого за ними військового майна.

За визначенням п.2 Інструкції №440 матеріально відповідальна особа - посадова (службова) особа, на яку за характером її посади (роботи) покладено матеріальну відповідальність за збереження військового майна на підставі наказу командира військової частини (договору про матеріальну відповідальність працівника, укладеного відповідно до вимог трудового законодавства) і якій передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.

Отже, приписами Інструкції №440 укладення договору про матеріальну відповідальність працівника передбачено виключно у порядку трудового законодавства, що є очевидно незастосовним відносно військовослужбовця, котрий повинен забезпечувати збереження ввіреного майна у силу ст.11 Статуту внутрішньої служби.

Згідно з ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Процедура проведення службового розслідування відносно військовослужбовців передбачена ст.ст.47, 84 - 88 Дисциплінарного статуту і деталізована нормами Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (затверджений наказом Міністра оборони України від 21.11.2017р. №608; далі за текстом Порядок №608).

За визначенням п. 2 розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (п. 7 Порядку № 608).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Розділом ІІІ Порядку № 608 визначено порядок проведення службового розслідування.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (п.1 розділу ІІІ Порядку № 608).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування) (п.3 розділу ІІІ Порядку № 608).

До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (п. 1 розділу V Порядку № 608).

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування (п. 2 розділу V Порядку № 608).

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються:

посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування;

неправомірні дії військовослужбовця;

зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є);

вина військовослужбовця;

причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась;

вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено;

причини та умови, що сприяли правопорушенню;

заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення (п. 3 розділу V Порядку № 608).

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються:

висновки службового розслідування;

пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності;

інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити (п. 4 розділу V Порядку № 608).

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування (п. 5 розділу V Порядку № 608).

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування (п. 6 розділу V Порядку № 608).

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (п. 1 розділу VІ Порядку № 608).

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (п. 2 розділу VІ Порядку № 608).

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX (далі Закон № 160-ІХ).

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону № 160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (п. 5 ст. 1 Закону № 160-ІХ).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (ч. 3 ст. 3 Закону № 160-ІХ).

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого Постановою КМУ від 02.11.1995 року № 880 у трикратному розмірі відшкодовуються: за агрегати, запасні частини, інструменти, прилади і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування, апаратури, засобів зв`язку, технічних засобів охорони і до обчислювальної техніки, за оптичні прилади, імпортні електрифіковані інструменти, пальне, масло і мастила, спирти і спеціальні рідини, паливо, зокрема за агрегати, запасні частини, інструменти і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування і до апаратури запасні частини, інструменти і приладдя до бронетанкової техніки, приціли (усіх типів), пальне, масла і мастила, спирти і спеціальні рідини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Статтею 8 Закону України № 160-ІХ визначено порядок проведення службового розслідування.

Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів (ч. 1 ст. 8 Закону України № 160-ІХ).

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника) (ч. 2 ст. 8 Закону України № 160-ІХ).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (ч. 3 ст. 8 Закону України № 160-ІХ).

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань (ч. 5 ст. 8 Закону України № 160-ІХ).

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності (ч. 6 ст. 8 Закону України № 160-ІХ).

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню (ч. 1 ст. 8 Закону України № 160-ІХ).

Як було встановлено судом, під час проведення службового розслідування було виявлено факт нестачі окремого військового майна, а саме: консерва м`ясна «яловичина тушкована» - 23,619 кг; брюки робочі н/в - 4 пар; спорядження для мотоцикліста - 4 комплекти; польова розвантажувальна система - 5 комплектів; чоботи гумові «ЄВА» -3 пар; брюки утеплені КМФ -4 пар; ковдра н/в - 4 шт; намет «Памірка» -1 кмпл; мішок спальний - 21 кмпл; подушка синтіпух-4 шт; костюм мотоцикліста 1 шт; плащ прогумований 2 кат - 1 шт; рушник - 6 шт; пральний порошок -52,23 кг; повід довгий Зм-2 шт; щітка для собак двостороння-2 шт; намордник шкіряний для малої породи собак - 3 шт; простирадло - 16 шт; нашийник шкіряний для великих порід собак - 2 шт; нашийник з синтепоном 38-50см -1шт.

Згідно додатку № 7 до наказу начальника Подільського прикордонного загону «Про облікову політику» від 21 грудня 2019 року № 1429-аг саме старшина - начальник групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби «Слов`яносербка» ОСОБА_1 призначений матеріально- відповідальною особою за облік і схоронність військового майна номенклатури відділення речового забезпечення та продовольчого забезпечення відділення інспекторів прикордонної служби «Слов`яносербка».

Факт обізнаності позивача щодо того, що саме він є матеріально відповідальною особою за збереження вказаного військового майна підтверджується інвентаризаційними описами необоротних активів.

Крім того, згідно довідки-розрахунку № 1484 та довідки №5 було визначено розмір шкоди заподіяної позивачем (матеріально відповідальної особи), який становить 19495 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 20 коп.

Також суд звертає увагу, що позивач визнав допущення ним внаслідок недбалості нестачі речового та продовольчого майна на загальну суму 19 495 грн. 20 коп. та просив дозволу на відшкодування даної суми недостачі з його грошового забезпечення, що підтверджується його рапортом та поясненнями.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами факт відсутності нестачі окремого військового майна, у зв`язку з чим наявні підстави для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту ч. 3 ст. 3 Закону № 160-ІХ, яким регулюються спірні правовідносини, слідує що притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності є можливим лише за одночасного дотримання чотирьох умов, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Так, в ході службового розслідування було встановлено факт нестачі військового майна, за збереження яких відповідальною особою був ОСОБА_1 .

Висновком службового розслідування було встановлено, що втрата військового майна сталась внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків, особистої недисциплінованості, не вжиття заходів щодо збереження переданого позивачу для зберігання майна, порушено вимоги пункту 1.3 Посадової інструкції старшини начальника відділення логістики, визначеної Положенням про відділ прикордонної служби «Велика Михайлівка» 1 категорії (тип Б)», затвердженого наказом начальника Подільського прикордонного загону №644-аг від 13.06.2018 року, пункту 82 «Положення про військове (корабельне) господарство ПВУ», затвердженого наказом Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України - командуючого Прикордонними військами України №328 від 06.08.1998 року, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем було надано докази наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і фактом нестачі військового майна, а також наявності його вини у втраті такого майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Начальника Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління полковника Савчука Андрія (вул. Самборського, 21, м.Подільськ, Одеська область, 66301) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу від 30.0.2020 року №649-АГ - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А.Радчук

.