Справа № 520/12478/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 р. № 520/12478/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2015-2020 р.р. в розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум протиправною;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2015-2020 р.р. як особі яка досягла пенсійного віку у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді від 22.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Позивач 01.10.2020 року надав до суду заяву, в обґрунтування якої зазначив, що бездіяльність відповідача яка полягає в ненарахуванні та не виплаті позивачу разової грошової допомоги до 05 травня є триваючим правопорушенням.

Дослідивши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що позивач просить суд, серед іншого, визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2015-2019 р.р. в розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум протиправною та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2015-2019 р.р. як особі яка досягла пенсійного віку у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум, натомість до суду звернувся 18.09.2020 року, тобто, з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

До суду із вказаним позовом звернувся 18.09.2020 р., посилаючись на те, що бездіяльність відповідача яка полягає в ненарахуванні та не виплаті позивачу разової грошової допомоги до 05 травня є триваючим правопорушенням, а тому строк звернення до суду з даною позовною заявою є необмежений часовим проміжком.

З цього приводу суд зазначає, що доводи позивача, що бездіяльність відповідача, яка полягає в ненарахуванні та не виплаті позивачу разової грошової допомоги до 05 травня є триваючим правопорушенням є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги, оскільки в даному випадку не вбачається бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги, а вбачаються дії щодо нарахування та виплати зазначеної допомоги у меншому розмірі. Самим позивачем у позовній заяві зазначено про отримання такої допомоги щорічно до 05 травня, проте, отримання її у меншому розмірі.

При цьому, положеннями статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи, що позивач щорічно отримуючи одноразову грошову допомогу з 2015 року та отримуючи таку виплату до 05 травня відповідного року у меншому розмірі, повинен був бути обізнаним про неналежне виконання своїх обов`язків з боку відповідача, в період з 2015 року по 2019 рік, у передбачений законом строк, в той час своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за судовим захистом, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві від 01.10.2020 року, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду, заяви про поновлення строку до суду також не надано.

Стосовно посилань позивача на постанову Верховного Суду від 23.07.2020 у справі №761/28365/16-а, як на підставу не порушення строку звернення до суду, суд зазначає, що вказана постанова прийнята в інших правовідносинах щодо виплати пенсії, яка є періодичним платежем та в силу закону повинна була бути перерахована відповідним органом, та зроблено висновок з огляду на приписи статті 51 Закону №2262-ХІІ, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги, в меншому розмірі, як зазначає позивач, яка є разовою виплатою, суд зауважує, що законодавством не встановлено реалізації зазначеного права без обмеження строком. Зазначене також підтверджується вищезазначеною постановою від 23.07.2020 у справі №761/28365/16-а, на яку посилається позивач, де зазначено, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому, строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Враховуючи, що позивач щорічно отримуючи одноразову грошову допомогу з 2015 року та отримуючи таку виплату до 05 травня відповідного року у меншому розмірі, повинен був бути обізнаним про неналежне виконання своїх обов`язків з боку відповідача, в період з 2015 року по 2019 рік, у передбачений законом строк, а саме до 06 листопада відповідного року за який здійснювалась виплата, в той час своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за судовим захистом, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач, звернувшись до суду 18.09.2020 року з даним позовом про визнання бездіяльності відповідача, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2015-2019 р.р. в розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум протиправною та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2015-2019 р.р. як особі яка досягла пенсійного віку у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум, пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, що також не спростовано змістом заяви позивача від 01.10.2020 року на виконання ухвали суду від 22.09.2020 року та не надавши заяви про поновлення строку звернення до суду.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 25.08.2020 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу в частині вимог про визнання бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2015-2019 р.р. в розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум протиправною та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2015-2019 р.р. як особі яка досягла пенсійного віку у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.А. Волошин