Справа № 360/3152/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3152/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі також - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо не прийняття рішення згідно заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 про перерахунок пенсії;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області прийняти рішення про перерахунок пенсії згідно заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 з урахуванням архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач знаходиться на обліку та отримує пенсію як внутрішньо переміщена особа в УПФУ в м. Сєвєродонецьку.

23.10.2018 позивач звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку за перерахунком пенсії з урахуванням страхового стажу роботи за період з 01.12.1993 по 10.06.1996 згідно архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329.

Листом від 02.11.2018 позивача було повідомлено, що пенсійний орган не може врахувати архівну довідку, оскільки вона видана організацією, яка знаходиться у м. Луганську - на тимчасово не підконтрольній українській владі території. Додатково рекомендовано звернутися до відповідача для більш детального розгляду заяви.

На протязі листопада 2018 року - травня 2019 року позивач періодично приходила до УПФУ за роз`ясненнями, які повідомляли, що можливо зміниться ситуація або законодавство і її питання будуть вирішені. Однак ніяких суттєвих роз`яснень та рішень прийнято не було.

Позивач вважає, що її права були порушені, оскільки відповідач не приймав рішення про відмову у перерахунку пенсії, не надавав фахових роз`яснень. Сама довідка є документом органу місцевого самоврядування, яка має усі необхідні реквізити. Перереєструватися на підконтрольну українській владі територію повинні були державні установи, а не органи місцевого самоврядування.

Оскільки неправомірні дії щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії та бездіяльність порушують конституційні права, позивач вважає бездіяльність відповідача щодо неперерахунку пенсії такою, що порушує право на пенсійне забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/4299/19 від 12.11.2019 відповідач був зобов`язаний повторно розглянути заяви позивача від 23.10.2018 та 29.08.2019 про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду.

Однак відповідач знову проігнорував як норми діючого законодавства, так і саме судове рішення, про що свідчить лист від 17.02.2020 № 3567/03-22, який вона отримала поштою 28.02.2020. У листі зовсім не викладені висновки суду, не виконані вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не проаналізовані надані позивачем документи. Відсутнє саме «Рішення про відмову», оскільки позивач отримала лист за підписом заступника начальника управління, а не рішення за встановленою формою.

Позивач вважає, що відповідач знову порушив її права як пенсіонера, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відповідач заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 40-43), в якому зазначив таке.

На виконання вимог рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/4299/19 від 12.11.2019 управлінням повторно розглянуті заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 та від 29.08.2019. За результатами розгляду вказаних заяв управлінням листом № 3567/03-22 від 17.02.2020 повідомлено ОСОБА_1 , що згідно з частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з додатком 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) пенсії органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 № 200/14891 (далі - Порядок 3-1) заява про призначення (перерахунок) пенсії повинна містити наступні реквізити: прізвище, ім`я та по батькові особи: дату народження особи; місце проживання (реєстрації) особи; документ, що посвідчує особу (серія, номер, ким виданий, дата видачі документу); реєстраційний номер облікової картки платника податків; вид перерахунку.

Оскільки заяви Позивачки про перерахунок пенсії не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: в заявах відсутні дата народження та дані документу, що посвідчує особу, місце фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи заяви були розглянуті згідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Також до заяв надано не завірені копії довідки та трудової книжки, а відповідно до пункту 2 пункту 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 31.07.2014 року за №895/25672 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

У рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у справі №360/4299/19, на виконання вимог якого управлінням повторно розглянуті заяви ОСОБА_1 , суд зазначив, що вимоги пунктів 4.2, 4.3, 4.7 Порядку №22-1 дозволяють відповідачеві вимагати від позивача оригінали документів про стаж перед прийняттям рішення про перерахунок, відмову в перерахунку. Але вказані документи в оригіналах управлінню надані не були.

Щодо порядку звернення за перерахунком пенсії відповідно до статті 44 Закону №1058 відповідач зазначив таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (із змінами) і є нормативно-правовим актом, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» яким, зокрема, встановлені положення щодо порядку (процедури) звернення за перерахунком пенсії (заява про призначення (перерахунок) пенсії подається у встановленій формі згідно із Додатком №3 п. 4-1 цього Порядку).

Постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 30.07.2015 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за №991/2743 і є нормативно-правовим актом, затверджено Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України (далі - Положення №13-1), яким визначено порядок (процедура) подання заяв, зокрема, на перерахунок пенсій до органів Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 16 Закону №1058 застрахована особа зобов`язана виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Відповідно до пункту 7 Розділу II Положення № 13-1 прийом та обслуговування громадян, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, забезпечуються відповідним структурним підрозділом органу Пенсійного фонду або спеціалістами, до функціональних обов`язків яких належить зазначене питання (далі - підрозділ з обслуговування громадян). Заяви (встановленої форми), зокрема, про перерахунок пенсій реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію (пункт 4.1. Порядку № 22-1), а не в журналі вхідної кореспонденції, як звернення в довільній формі відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до регламенту роботи управління, положень про структурні підрозділи прийом та реєстрація заяв, зокрема, на перерахунок пенсій в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсії (пункт 4.1. Порядку № 22-1) та доступ до підсистеми «Звернення» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України відносяться до функціональних повноважень виключно спеціалістів відділу обслуговування громадян.

Враховуючи зазначене та на підставі статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення відмовити Позивачці у перерахунку пенсії за заявами 23.10.2018 та 29.08.2019 в зв`язку з відсутністю законних підстав для здійснення перерахунку.

Щодо зобов`язання управління прийняти рішення про перерахунок пенсії згідно заяви від 23.10.2018 з урахуванням архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329 відповідач зазначив таке.

23.10.2018 позивач звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою невстановленого зразка, в якій просила перерахувати пенсію з урахуванням страхового стажу роботи за період з 01.12.1993 по 10.06.1996, згідно архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 №03-16/329.

До заяви невстановленого зразка було додано: заяву про перерахунок пенсії (додаток 3) без зворотньої сторінки (розписки-повідомлення); архівну довідку архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 №03-16/329; копію ідентифікаційного коду; копію трудової книжки НОМЕР_1 ; копію довідки ВПО.

Листом від 02.11.2018 вих.№ 17477/02-21 ОСОБА_1 була надана відповідь на заяву від 23.10.2018 , а саме: позивачу було роз`яснено наступне.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Запис №11, графа 4, дата прийняття на роботу ГКП Универсам № 2 (мова оригіналу) - має виправлення, тому цей запис є неточним і повинен бути підтверджений документально.

На підтвердження запису про стаж позивачем було надано архівну довідку архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 року №03-16/329 про підтвердження стажу.

Зазначена довідка видана Архівним відділом Луганської міської ради, на довідні зазначено адресу установи: м. Луганськ, вул. Шевченка В.В., 12 .

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питанім фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», якою затверджено тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства,

- міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити:

до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Тобто, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 до 1 грудня 2014 р. всі державні бюджетні установи, підприємства та організації повинні були бути перереєстовані на території підконтрольній державній владі України.

Управління звертає увагу суду на той факт, що архівна довідка від 24.03.2015 № 03- 16/329 за період роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996 була видана Архівним відділом Луганської міської ради.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України - Архівний відділ Луганської міської ради (код - 25926224) зареєстровано за адресою: 91055, Луганська область, м. Луганськ, вул. В. Шевченка, 12.

Тому перевірити достовірність даних зазначених у довідці від 24.03.2015 № 03- 16/329 неможливо.

Крім того, відповідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який є додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №79-р) місто Луганськ (де саме зареєстрований Архівний відділ Луганської міської ради) належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тому управлінням, на законних підставах, викладених вище, було проведено перерахунок пенсії позивачу, без врахування періоду роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996 в «ГКП Универсам № 2» (мова оригіналу)

На думку відповідача, заяви ОСОБА_1 не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: в заявах відсутні дата народження та дані документу, що посвідчує особу, місце фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи. Для прийняття відповідного рішення на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачці необхідно особисто звернутись до відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та подати заяву про перерахунок і необхідні документи відповідно до Порядку № 22-1 та Положення № 13-1, зокрема оригінали паспорту, коду, трудової книжки та довідки про періоди роботи. Наведене свідчить про те, що повторний розгляд заяв ОСОБА_1 від 23.10.2018 та від 29.08.2019 не змінить суті рішення управління, яке викладене управлінням у листі від 17.02.2020 № 3567/03-22.

Відповідач зазначає, що вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність УПФУ в м. Сєвєродонецьку щодо не прийняття рішення згідно заяви позивача від 23.10.2018 про перерахунок пенсії та зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку прийняти рішення про перерахунок пенсії згідно заяви позивача від 23.10.2018 року з урахуванням архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329 вже були розглянуті судом та рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/4299/19 від 12.11.2019 задоволено частково. Зобов`язано управління повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 та від 29.08.2019 про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду. Суд у справі № 360/4299/19 від 12.11.2019 прийшов до наступного висновку, що суд не може спонукати відповідача прийняти рішення саме про перерахунок пенсії та у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про перерахунок пенсії слід відмовити.

Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання сторони не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (арк. спр. 23,24, 53).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (арк. спр. 18-20).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 13), пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 13.03.2015 (арк. спр. 15), довідки від 25.05.2016 № 919055000 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 14).

Позивачка перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку, страховий стаж складає 42 роки 0 міс. 23 дні з яких: страховий стаж до 01.01.2004 - 25 років 07 місяців 23 дні, страховий стаж після 01.01.2004 - 16 років 05 місяців 00 днів. (арк. спр. 26).

23.10.2018 позивач звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою довільної форми, в якій просила перерахувати пенсію з урахуванням страхового стажу роботи за період з 01.12.1993 по 10.06.1996 згідно архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329. До заяви було додано архівну довідку від 24.03.2019 № 03-16/329, копію трудової книжки, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 27-28).

Листом від 02.11.2018 № 17477/02-21 відповідач повідомив позивача, що Архівний відділ Луганської міської ради згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців не перереєстровано на території України та знаходиться за адресою: м. Луганськ вул. Шевченка В.В., буд.12. На довідці зазначено адресу Луганська область, м. Луганськ вул. Шевченка В.В., буд. 12 м. Луганськ Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085. Оскільки довідка видана установою, яка розташована на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, врахувати, надану позивачем довідку неможливо. Також зазначено, що в записі № 11 у графі 4 мається виправлення дати прийняття на роботу ГКП Универсам № 2 (мова оригіналу), тобто запис є неточним та повинен бути підтверджений документально (арк. спр. 29).

29.08.2019 позивач звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою у довільній формі, в якій просила перерахувати пенсію з урахуванням страхового стажу роботи за період з 01.12.1993 по 10.06.1996 згідно архівної довідки Архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329 (арк.спр. 31), додавши заяву встановленого Порядком № 22-1 зразка (арк.спр. 30), копії архівної довідки, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, трудової книжки, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Листом від 16.10.2019 вих. № 22368/02-22 відповідач повідомив позивача, що врахувати архівну довідку з архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329 про період роботи з 24.03.1993 по 10.06.1996 неможливо, оскільки відповідно до пункту 3 постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями забезпечено до 01.12.2014 переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цієї постанови до 01.12.2014 всі державні бюджетні установи, підприємства та організації повинні були бути перереєстровані на території, підконтрольній українській владі.

Архівний відділ Луганської міської ради на цей час на території, підконтрольній українській владі, не перереєстровано. Оригінали первинних документів (відомостей), які можуть бути використані для підтвердження права на пенсійне забезпечення, зокрема, відомості, вказані як підстава для видачі довідок, особова картка форми Т-2, штатний розклад, накази про прийняття, переміщення, звільнення з роботи, розрахунково - платіжні відомості працівників зберігаються в архівах підприємств, де українська влада тимчасово не здійснює свої повноваження (м. Луганськ). На території України, підконтрольній уряду, документи, зокрема, довідки, видані підприємствами неіснуючого територіального утворення, не розглядаються та не можуть служити підставою для визначення права на пенсію та її перерахунку.

Крім того, до заяви надано незавірені копії довідки та трудової книжки, а відповідно до пункту 2 пункту 2.23 Порядку № 22-1 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію .

На підставі викладеного, заявнику відмовлено в перерахунку пенсії за заявою від 29.08.2019 (арк.спр. 32).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 360/4299/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 23.10.2018 та від 29.08.2019 про перерахунок пенсії та неприйняття обґрунтованого рішення за наслідками їх розгляду. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 та від 29.08.2019 про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 47-52).

Листом від 17.02.2020 вих. № 3567/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 360/4299/19 повторно розглянуло заяви позивача від 23.10.2018 та від 29.08.2019 про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду. На підставі статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу за заявами від 23.10.2018 та від 29.08.2019 у зв`язку з відсутністю законних підставі для здійснення перерахунку (арк. спр. 4)

Записами у трудовій книжці від 05.09.1978 серія НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 працювала в ГКП Універсам 2 на посаді економіста 1 категорії з 01.12.1993 по 10.06.1996 (арк. спр. 33-38).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

Відповідно до статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 26 Закону №1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, Законом № 1058 передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Абзацом другим пункту 1 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В свою чергу, пункт 18 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме «орган, що призначає пенсію», надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість, відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо перерахунку пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на перерахунок пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення п. 3 Порядку № 637), не пропонував в рамках наданих повноважень (п. 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Натомість, судом встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за період з 01.12.1993 по 10.06.1996, які свідчать про роботу в ГКП Універсам 2 на посаді економіста 1 категорії.

Щодо доводів відповідача стосовно необхідності надання довідки про підтвердження стажу, оскільки в записі № 11 у графі 4 мається виправлення дати прийняття на роботу ГКП Универсам № 2 (мова оригіналу), тобто запис є неточним та повинен бути підтверджений документально, суд зазначає таке.

Розрахунком стажу ОСОБА_1 , який міститься в матеріалах пенсійної справи, підтверджується, що період роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996 не враховано до страхового стажу (арк.спр. 26).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) встановлено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Трудова книжка НОМЕР_4 , видана на ім`я ОСОБА_1 , містить такі записи щодо спірного періоду роботи:

Державне комунальне підприємство Універсам 2:

№ 11 - 01.12.1993 - прийнята по переводу з Кам`янобрідського продторгу економістом 1 категорії, наказ № 242 від 01.12.1993;

№ 12 - ДКП Універсам 2 перейменовано згідно рішення Луганської міської ради народних депутатів від 01.09.1994 № 25/2728 в Товариство з обмеженою відповідальністю Універсам -2, наказ від 01.09.1994 № 30;

№ 13 - 10.06.1996 - звільнена за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 10.06.1996 № 100, запис засвідчено печаткою відділу кадрів ТОВ Універсам-2 (арк. спр. 33-38).

Оглядом запису № 11, графи 4 трудової книжки встановлено, що запис щодо документу про прийняття на роботу в частині зазначення місяця - грудня - можна розцінити як виправлення з «10» на «12».

Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 зроблено правовий висновок, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Суд зауважує, що в даному випадку дата наказу - 01.12.1993 узгоджується з датою внесення запису - 01.12.1993, тому відповідач повинен був врахувати при обчисленні страхового стажу позивача період роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996 та не вимагати надання довідок про підтвердження стажу.

Щодо доводів відповідача про неможливість врахування архівної довідки, виданої архівним відділом Луганської міської ради для перерахунку пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до архівної довідки від 24.03.2015 № 03-16/329, виданої архівним відділом Луганської міської ради та засвідченої печаткою українського зразка, згідно із наказом (розпорядженням) від 01.12.1993 № 242 ВАТ «Універсам-2» (колишнє державне комунальне підприємство «Універсам-2», товариство з обмеженою відповідальністю «Універсам-2») ОСОБА_1 прийнята економістом 1 кат. (так зазначено у документі) з 1 грудня 1993 року. Згідно наказу (розпорядження) № 100 від 10.06.1996 економіст ОСОБА_1 звільнена з 10.06.1996 за власним бажанням, у відповідності до ст. 38 КЗпП України (арк. спр. 28).

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Луганська область зазначено м. Луганськ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено м. Луганськ.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів». Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини» ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною другою та частиною третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки архівної довідки від 24.03.2015 № 03-16/329, виданої закладом, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Луганська, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Надавши 17.02.2020 відповідь № 567/03-22, УПФУ в м. Сєвєродонецьку по суті відмовив позивачу у перерахунку за заявами від 23.10.2018 та 29.08.2019.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для зарахування ОСОБА_1 до її страхового стажу періодів роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996, з урахуванням архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, у зв`язку з чим зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області прийняти рішення про перерахунок пенсії згідно заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996, з урахуванням архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329.

Посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову на ті обставини, що позивач звернувся за перерахунком пенсії із заявою невстановленої форми, є незмістовними з таких підстав.

Жодною нормою закону не визначено, що особа повинна звернутися до пенсійного органу за перерахунком пенсії із заявою встановленого зразка. Натомість, заява позивача має безпосередній зміст стосовно перерахунку пенсії. Якщо відповідач вважав, що повинна була подана заява встановленого зразка, в силу приписів пункту 3.3. розділу ІІІ Порядку№ 22-1 саме відповідач повинен був надати необхідні роз`яснення позивачу стосовно форми заяви, чого виконано не було, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на перерахунок пенсії.

Стосовно твердження відповідача щодо неможливості суду спонукати відповідача прийняти рішення про перерахунок пенсії та у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про перерахунок пенсії суд зазначає таке.

Згідно пункту 1 частини другої статті 45 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень .

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зазначені норми процесуального законодавства спростовують позицію відповідача стосовно того, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії, а також у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто дискреційними.

Суд не втручається до таких повноважень і не підміняє собою територіальний орган Пенсійного фонду, оскільки на підставі норм КАС України перевіряє законність вчинення дій пенсійним органом стосовно розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 08.09.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки у даній справі позов задовольняється, відповідно до приписів частини другої статті 133 КАС України судовий збір у розмірі 840,80 грн до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250, 262, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код: 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо не прийняття рішення згідно заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018 про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області прийняти рішення про перерахунок пенсії згідно заяви ОСОБА_1 від 23.10.2018, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 01.12.1993 по 10.06.1996, з урахуванням архівної довідки архівного відділу Луганської міської ради від 24.03.2015 № 03-16/329.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань до Державного бюджету України судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця