Справа № 340/727/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 340/727/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 р. (суддя Жук Р.В., повне судове рішення складено 12.05.2020 р.) в справі № 340/727/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (діла ОВК) про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік не в повному обсязі, зобов`язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення в розмірі 15 743,40 грн. станом на день звільнення з військової служби 21.08.2019 р.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 р. позов задоволено, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік в неповному розмірі; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення в розмірі 15 743,40 грн., станом на день звільнення з військової служби 21 серпня 2019 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає, що Кіровоградській ОВК не є належним відповідачем у справі, оскільки нарахування та виплата грошового забезпечення здійснюється безпосередньо на підставі наказів районних військових комісарів, які подаються до фінансового відділу ОВК, що здійснює загальне фінансове утримання ОВК та РВК, тобто нарахування коштів та видання наказу про їх виплату є компетенцією Голованівського РВК. Також вказує, що позивачем не оскаржено наказ про звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, тому вважається, що позивач погодився з усіма розрахунками. При цьому ОВК виконано в повному обсязі обов`язок щодо виплати позивачу компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки, про що свідчать розрахунково-платіжна відомість № 338 та лицьовий лист за 2019 р. На думку апелянта, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки розраховується пропорційно часу, відслуженому в році звільнення, за кожний повний місяць такої служби. В цьому випадку позивачу виплачена компенсація за 40 днів в розмірі 15743,40 грн. Також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройним сил України, має статус учасника бойових дій, проходив військову службу на посаді командира кадру НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони (військова частина НОМЕР_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 17.09.2018 року №248 майора ОСОБА_1 , начальника штабу - першого заступника командира механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.07.2018 року №326, призначеного на посаду командира кадру окремого батальйону територіальної оборони Голованівського РВК Кіровоградської області, з 17.09.2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Наказом військового комісара Голованівського РВК від 27.09.2018 року №58 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.07.2018 року №326 на посаду командира військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 м. Бахмут, Донецької області, з 27.09.2018 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на всі види забезпечення та до Кіровоградського обласного військового комісаріату.

21.08.2019 року наказом №40 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 , командира кадру військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.08.2019 року №222 у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, вибув до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області для зарахування на військовий облік.

Відповідно до вказаного наказу вислуга років станом на 21.08.2019 року становить у календарному обчисленні - 16 років 02 місяці 10 днів, пільгова 02 роки 00 місяців 18 днів, загальна - 18 років 02 місяці 28 днів.

Наказом №40 від 21.08.2019 року зобов`язано виплатити, серед іншого, відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошову компенсацію за 40 діб щорічної основної відпустки за 2019 рік.

Відповідно до листа відповідача від 29.11.2019 року №4347, наданого на запит позивача від 15.11.2019 року, при звільненні позивачу виплачена грошова компенсація за всі дні невикористаної основної щорічної відпустки у сумі 15 743,40 грн.; розмір грошового забезпечення за повний місяць складав 15 743,40 грн. з урахуванням усіх податків і зборів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір виплаченої позивачу грошової компенсації не відповідає розміру, який має бути виплачений за 40 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки, адже дорівнює розміру щомісячного грошового забезпечення.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.08.2019 р. наказом військового комісара Голованівського РВК № 40 (по стройовій частині), звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.08.2019 р. №222 у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

За змістом цього наказу вислуга років ОСОБА_1 станом на 21.08.2019 р. становить у календарному обчисленні - 16 років 02 місяці 10 днів, пільгова - 02 роки 00 місяців 18 днів, загальна - 18 років 02 місяці 28 днів.

Наказом № 40 від 21.08.2019 р. передбачена виплата позивачу відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошової компенсації за 40 діб щорічної основної відпустки за 2019 рік.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості № 338, лицьового листа за 2019 рік та інформації, наданої листом відповідача від 29.11.2019 р. №4347 на запит позивача, при звільненні позивачу виплачена грошова компенсація за всі дні невикористаної основної щорічної відпустки у сумі 15 743,40 грн.; розмір грошового забезпечення за повний місяць складав 15 743,40 грн. з урахуванням усіх податків і зборів.

Спірним в цій справі є питання виплати в повному обсязі позивачу компенсації за невикористані 40 календарних днів щорічної основної відпустки.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 р. (далі Закон № 2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною 1 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Не є спірним питання, що оскільки вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 16 років 02 місяці 10 днів, то він має право на щорічну основну відпустку тривалістю 40 календарних днів.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічно за змістом частини 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року N 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Порядок №260), розділом ХХХІ якого врегульоване питання виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Абзацом першим пункту 3 розділу ХХХІ Порядку № 260 визначено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Позивач звільнений за станом здоров`я, тому саме цей підлягає застосуванню.

Пунктом 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 встановлено, що розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Тобто, грошова компенсація за всі невикористаної основної відпустки розраховується з тих самих видів грошового забезпечення (основних та додаткових), що й грошове забезпечення військовослужбовця.

Як зазначено вище, розмір грошового забезпечення позивача на час звільнення становив 15 743,40 грн.

Відповідно, для обчислення розміру грошової компенсації за всі дні невикористаної основної відпустки (в цьому випадку 40 днів) необхідно розрахувати середньоденне грошове забезпечення шляхом ділення середньомісячного грошового забезпечення на кількість днів в місяці (30 днів), а отримане значення помножити на кількість днів невикористаної відпустки.

Відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції, що розмір грошової компенсації за 40 невикористаних днів щорічної основної відпустки не може дорівнювати розміру місячного грошового забезпечення військовослужбовця.

Враховуючи зазначене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_6 з нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки в неповному розмірі та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки, виходячи з грошового забезпечення в розмірі 15 743,40 грн.

Доводи апелянта стосовно того, що грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки розраховується пропорційно часу, відслуженому в році звільнення, за кожний повний місяць такої служби є незмістовними, адже положення абзаців 2-4 пункту 3 розділу ХХХІ Порядку № 260 не розповсюджується на позивача в силу того, що позивача звільнено за служби за станом здоров`я, тому грошова компенсація йому виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, як передбачено абзацом 1 пункту 3 розділу ХХХІ Порядку № 260.

Посилання апелянта на пред`явлення позивачем позову до неналежного відповідача також є незмістовними з тих підстав, що саме обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах казначейства, а інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів (пункт 7 Положення про військові комісаріати, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 03.06.2013 р.). Відповідно, саме ОВК має відповідати за цим позовом.

Стосовно доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що судом першої інстанції надана належна правова оцінка цим доводам із посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21.08.2019 р. у справі № 620/4218/18, відповідно до якої право на отримання військовослужбовцем грошової компенсації за невикористані дні відпустки не обмежується жодним строком.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 р. в справі № 340/727/20 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 р. в справі № 340/727/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 05.10.2020 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05.10.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко