Справа № 813/2135/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 рокуСправа № 813/2135/15 пров. № А/857/7908/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Курильця А.Р.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерне товариство «Львівська вугільна компанія» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року (суддя Сакалош В.М., м.Львів, повний текст складено 11 червня 2020 року) у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Ще у квітні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області (далі УПФ) звернулося до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» (далі ПАТ) в якому просило стягнути з ПАТ на користь УПФ заборгованість витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 4635,21 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року позов задоволено (далі Постанова суду). Стягнуто з ПАТ на користь УПФ заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 в сумі 4635,21 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 08.06.2015.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №48201545 УПФ на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ).

02.06.2020 ГУПФ звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (далі Заява).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року Заяву задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №813/2135/15. Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа виданого 19.05.2015 Львівським окружним адміністративним судом до виконання та встановлено, що такий слід обчислювати від дати набрання цією ухвалою суду законної сили.

Не погодившись із постановленою ухвалою, таку оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлену ухвалу та відмовити у задоволенні Заяви. Зазначає, що сума боргу 4635,11 грн ПАТ включена в реєстр вимог кредиторів 2 черги, що підтверджується ухвалою Господарського суду Львівської області від 21 грудня 2015 року, і тому державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції (далі ВДВС) було винесено постанову про зупинення виконання виконавчого листа від 19.05.2015 (далі Виконавчий лист). На думку відповідача ГУПФ має оскаржувати постанову органу державної виконавчої служби про повернення виконавчого листа стягувачу, так як відповідно до статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №606-XIV) у випадку зупинення виконавчого провадження у зв`язку із введенням мораторію, що має місце у розглядуваній справі, на здійснення виконавчих дій у справі про банкрутство боржника виконавчий документ не може бути повернутий. Також зауважує, що в порушення вимог частини третьої статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) стягувач не був повідомлений про розгляд Заяви.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач у відповіді на відзив на апеляційну скаргу не погоджується із наведеними у ньому доводами та підтримує вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи Заяву, суд першої інстанції виходив із того, що ГУПФ було вжито усіх можливих заходів для того щоб вчасно пред`явити Виконавчий лист до виконання для забезпечення виконання рішення суду (зокрема за його заявою судом було замінено стягувача у виконавчому провадженні), а тому пропустило строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, отже пропущений строк необхідно поновити. Крім того, з моменту набрання законної сили Постановою суду відповідачем не було вчинено визначених законом дій щодо виконання судового рішення, а саме сплати заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на доставку пенсій, призначених пільгових умовах за Списком №1 в сумі 4635,21 грн, з чого теж слідує висновок про обґрунтованість Заяви.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи та є дещо помилковими, з таких міркувань.

Так, як видно з матеріалів справи 19.05.2015 на виконання Постанови суду судом першої інстанції УПФ видано Виконавчий лист про стягнення з ПАТ на користь УПФ заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за Списком №1 в сумі 4635,21 грн. Строк пред`явлення Виконавчого листа до виконання до 19.05.2016 (а.с.52).

22.07.2015 за Виконавчим листом органом ДВС відкрито виконавче провадження ВП №48201545.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25 серпня 2015 року в справі №914/2441/15 про порушення провадження у справі про банкрутство (далі Ухвала-1) порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПАТ (а.с.105-107).

29.09.2015 відділом ВДВС прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №48201545 на підставі Ухвали-1 та з урахуванням пункту 8 частини першої статті 37, статті 39 Закону №606-XIV до розгляду справи по суті (а.с.53).

Ухвалою Господарського суду від 21 грудня 2015 року грошові вимоги УПФ визнано в сумі 6892676,18 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ПАТ з яких 6892676,18 грн (основний борг) друга черга (а.с.108-112).

31.12.2015 ВДВС прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону №606-XIV. За змістом постанови таке рішення обґрунтовано тим, що ПАТ має відкриті рахунки в органах Казначейства.

Статтею 3 Закону №606-XIV передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до пункту 3 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 03.08.2011 №845 (із внесеними змінами постановами КМУ від 19.09.2012 №868 та 30.01.2013 №45 ), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах казначейства) виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства в установленому порядку.

Законом №606-XIV передбачено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Відповідно до ст. 52 цього Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Таким чином, державний виконавець не може звернути стягнення на кошти боржника на рахунках відкритих в органах Казначейства.

Майно державного підприємства, яким є ПАТ є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Підприємство відноситься до категорії підприємства, на які поширюється дія Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (далі Закон №32864-ІІІ). Все належне підприємству майно, залучене до виробничого процесу підприємства. По боржнику проводиться процедура банкрутства.

З метою забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, статтею Закону №32864-ІІІ, встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Враховуючи вищевикладене, вбачається наявність встановленої Законом заборони, щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Вказані обставини зумовлюють повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18 березня 2016 року затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ, де вимоги другої черги складають вимоги УПФ на суму 6892676,18 грн (в тому числі і спірна сума 4635,21 грн (а.с.113-120).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 2 серпня 2018 року введено процедуру санації ПАТ строком на шість місяців (а.с.121-125).

Відповідно до статті 376 КАС стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частини перша, друга, третя статті 376 КАС).

З матеріалів справи видно, що Заява ГУПФ подана до суду 02.06.2020 за наслідками розгляду якої 09.06.2020 постановлено оскаржувану ухвалу, у якій зазначено, що сторони явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду Заяви.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про повідомлення сторін, у порядку, що визначений КАС про дату, час та місце розгляду Заяви. У справі наявна довідка про призначення справи до розгляду на 09.05.2020 о 10/00 год, хоча ухвала постановлена 09.06.2020 (а.с.64).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відсутності належного повідомлення стягувача та боржника про дату, час та місце розгляду Заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 50 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно пред`явлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у зв`язку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як встановлено апеляційним судом, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали та її перегляду в апеляційному порядку, ПАТ не визнано банкрутом та відсутні відомості про припинення провадження у справі про банкрутство.

Тому немає підстав стверджувати про те, що вимоги за Виконавчим листом після завершення процедури санації не будуть задоволені або такі у встановленому законодавством порядку будуть вважатися погашеними (списаними, прощеними).

Також, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до статті 129-1 Конституції України усі судові рішення та процесуальні дії, вчинені господарським судом у межах справи №914/2441/15 після порушення провадження у справі про банкрутство зберігають свою чинність та є обов`язковим до виконання, в тому числі затверджений ухвалою Господарського суду Львівської області від 18 березня 2016 року реєстр вимог кредиторів ПАТ, в який включене і УПФ.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що ГУПФ звертаючись до суду із Заявою вибрало неправильний спосіб захисту свого порушеного права, так як з огляду на наведену вище норму ВДВС не мав підстав вважати виконавче провадження ВП №48201545 завершеним, посилаючись у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві на норму статті 50 Закону №606-XIV, якою передбачено наслідки завершення виконавчого провадження, так як на момент повернення Виконавчого листа стягувачеві було лише порушено провадження у справі про банкрутство боржника, але аж ніяк не визнано його банкрутом.

У розглядуваному випадку ВП №48201545 мало бути зупиненим до закінчення строку дії обставин, які стали причиною для його зупинення (а саме, припинення провадження у справі про банкрутство).

Поновлення пропущеного строку пред`явлення Виконавчого листа до виконання в даному випадку призведе до ситуації за якої кредиторська заборгованість ПАТ, яка знаходиться під мораторієм перетвориться в поточну заборгованість, яка підлягає стягненню.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення Заяви ГУПФ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення Виконавчого листа до виконання, так як станом на час подання такої Заяви вимоги за Виконавчим документом підлягають виконанню в межах не завершеного провадження у справі про банкрутство ПАТ, що встановлено вище переліченими судовими рішеннями господарського суду у справі №914/2441/15.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 317 КАС встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції, допустили порушення норм процесуального права, що призвело до не повного з`ясування обставин справи, що має наслідком неправильне вирішення питання щодо наявності підстав для поновлення пропущеного строку пред`явлення Виконавчого листа до виконання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 376 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерне товариство «Львівська вугільна компанія» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа від 19 травня 2015 року у справі №813/2135/15 до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 6 жовтня 2020 року.