Справа № 520/6841/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 жовтня 2020 року № 520/6841/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі- Мурадли А.І.

за участі представників сторін:

позивача - Янковського С.А.

відповідача - Бирка Ю.В., Седлецького Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сівелір-Агро" (вул. Гагаріна, буд. 5,с. Уди, Золочівський район, Харківська область, 62220, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати незаконне податкове повідомлення-рішення Відповідача № 6 від 11.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту та податкових зобов`язань, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за взаємовідносинами з ТОВ «Бізнес Інжиніринг» (податковий номер 40186169) за період січень 2019 року, ТОВ «Крістал Пелес» (податковий номер 42515191 за період січень 2019 року, ТОВ «Будкомплект 2006» (податковий номер 33901175) за період січень-лютий 2019 року, а також подальшої реалізації товарів.

Перевіркою встановлені порушення п. 198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту за січень 2019 року на суму ПДВ 2216649 грн., що призвело до заниження нарахованої суми податку на додану вартість до сплати (р. 18) в сумі 2216649,00 грн., у т.ч. за січень 2019 року - 2216649 грн., яка виникла в результаті здійснення господарських відносин з ТОВ «Будкомплект 2006», ТОВ «Бізнес Інжиніринг» та ТОВ «Крістал Пелес». За результатами проведеної перевірки складений Акт № 85/20-40-05-16-07/36797139 від 11.01.2020 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки СТОВ «Сівелір-Агро».

На підставі складеного акту перевірки, було прийняте податкове повідомлення-рішення № 6 від 11.02.2020 року Головного управління ДПС у Харківській області про застосування до скаржника штрафних санкцій в сумі 554162,25 грн. та збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) на 2216649,00 грн. за порушення положень п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Висновки контролюючого органу про завищення скаржником податкового кредиту за січень 2019 року на суму ПДВ 2216649,00 грн., що призвело до заниження нарахованої суми податку на додану вартість до сплати (р.18) в сумі 2216649 грн., у т.ч. за січень 2019 року - 2216649 грн., яка виникла в результаті здійснення господарських відносин з ТОВ «Будкомплект 2006», ТОВ «Бізнес Інжиніринг» та ТОВ «Крістал Пелес» ґрунтуються на тому, що в результаті перевірки не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку по взаємовідносинам з ТОВ «Будкомплект 2006», ТОВ «Бізнес Інжиніринг» та ТОВ «Крістал Пелес».

Позивач не згоден з винесеним рішенням, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засідання проти позову заперечували, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, наддали до суду відзив на позов в обґрунтування своєї правової позиції.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі повідомлення від 13.11.2019 №174, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області, адреса: м. Харків, вул. Пушкінська, 46, головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників Слобожанського управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Харківській області Седлецьким Дмитром Олександровичем, відповідно до пункту 41.1 статті 41,пункту 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, п.п.79.2, 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС області від 12.11.2019 №2100, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сівелір - Агро» (далі за текстом - СТОВ «Сівелір-Агро»), з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту та податкових зобов`язань, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за взаємовідносинами з ТОВ «Бізнес-Інжиніринг» (податковий номер 40186169) за період січень 2019 року, ТОВ «Крістал Пелес» (податковий номер 42515191) за період січень 2019 року, ТОВ «Будкомплект 2006» (податковий номер 33901175) за період січень-лютий 2019 року, а також подальшої реалізації товарів.

У зв`язку із виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях та наданих СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139) пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити Головного управління ДФС у Харківської області: від 13.08.2019 року №39852/10/20-40-14-22-14 (отримано 20.08.2019 року), від 14.08.2019 №40060/10/20-40-14-22-14 (отримано 20.08.2019 року), від 28.08.2019 №42107/10/20-40-14-22-14 (отримано 08.10.2019 року) щодо надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Бізнес-Інжиніринг» (податковий номер 40186169) за період січень 2019 року, ТОВ «Крістал Пелес» (податковий номер 42515191) за період січень 2019 року, ТОВ «Будкомплект 2006» (податковий номер 33901 175) за період січень-лютий 2019 року, видано наказ ГУ ДПС області від 12.11.2019 №2100 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139).

Копія наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139) від 12.11.2019 №2100 направлена засобами поштового зв`язку на адресу СТОВ «Сівелір- Агро» 15.11.2019 року, який згідно поштового повідомлення отримано підприємством 16.11.2019 року.

За результатами перевірки складено акт від 11.01.2020 №85/20-40-05-16-07/36797139 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139)».

За результатами перевірки встановлено порушення СТОВ «Сівелір-Агро» вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ГПС України), що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2019 року на суму ПДВ 2 216 649 грн., в результаті чого занижено нараховану суму податку на додану вартість до сплати (р. 18) за січень 2019 року на 2 216 649 гривень.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення - рішення № 6 від 11.02.2020 року, яким позивачу донараховано податку на додану вартість в розмірі 2216649,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 554162,25 грн.

Проаналізувавши наведене, суд вказує, що згідно п. 44.1. ст.44 Податкового Кодексу України «Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.»

Згідно пунктів 2.1-2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 N 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за N 168/704 встановлено наступне:

« 2.1. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

2.2. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

2.4. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

2.5 Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.»

Згідно ст. 9 Закону України від 16.07.99 №996 - XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено наступне:

« 1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.»

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Проведеною перевіркою було встановлено, що СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139) в січні 2019 року було оформлено придбання мінеральних добрив у ТОВ «Крістал Пелес» (податковий номер 42515191).

Стосовно ТОВ «Крістал Пелес» встановлено наступне:

ТОВ «Крістал Пелес» зареєстроване в ГУ ДПС у Львівській області; відповідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва з І кв. 2019 року (вх. від 08.05.2019 №)-основні засоби відсутні.

Відповідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Крістал Пелес» за період 2018-2019 р.р. здійснювало придбання товарів широкого асортименту, а саме: засоби гігієни, продукти харчування, добрива (кербамід), чай та м`ясо.

Відповідно даних ЄРПН та розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2018-2019 р.р. - не встановлено оренди приміщень.

Відповідно даних ЄРПН, встановлено, що ТОВ «Крістал Пелес» не придбавало за ланцюгом попереднього придбання товарів, відвантажених на адресу СТОВ «Сівелір-Агро».

Від ГУ ДФС у Львівській області отримано податкову інформацію у відповідності до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України від 02.08.2019 №44/14.8/42515191 стосовно ТОВ «Крістал Пелес» (податковий номер 42515191), якою встановлено відсутність реальності здійснення господарської діяльності. Також відповідно даних Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ «Крістал Пелес» (податковий номер 42515191) є фігурантом кримінального провадження №0000093, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 205 КК України.

Матеріалами справи підтверджено, що СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано ТТН №1 від 11.01.2019 року, №2 від 15.01.2019 року, №3 від 17.01.2019 року, №4 від 22.01.2019 року, №5 від 22.01.2019 року, відповідно до яких встановлено, що в графі «супровідні документи па вантаж» - відсутні дані, зокрема дата та номер видаткової накладної та подорожнього листа на перевезення товарів. Також в графі «відпуск за довіреністю вантажоодержувача» - відсутня інформація щодо дати, номеру та кому видана довіреність.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю реквізитів, не можливо встановити відповідність товарів, що перевозяться товарам, які були відвантажені, а також особу відповідальну за їх транспортування.

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано акт б/н від 31.05.2019 року про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за травень 2019 року, який затверджено та підписано керівником підприємства, проте в акті не зазначено прізвище, ім`я та но- батькові керівника, а наявний лише підпис.

Форма акту б/н від 31.05.2019 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, затверджено наказом Мінагрополітики України від 21.12.2007 №929, відповідно до якого зазначено наступне: «До Акта додаються лімітно-забірні картки на отримання матеріальних цінностей, накладні по яких отримано добрива та засоби хімічного захисту рослин, і разом передаються до бухгалтерії підприємства для перевірки та проведення записів в регістрах бухгалтерського обліку.», проте підприємством до перевірки не надано лімітно-забірні картки.

Твердження позивача, що посилання на ненадання сертифікатів якості та ТУ товарів є не обґрунтованим, з огляду на те, що оцінка поведінки учасників податкових правовідносин здійснюється насамперед із застосуванням норм податкового, а не інших галузей законодавства. Для з`ясування змісту господарської операції необхідно брати до уваги термінологію та вимоги податкового законодавства, а обґрунтування податкових правопорушень не може здійснюватися з посиланням на недотримання норм інших галузей законодавства. Сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції, оскільки вони не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів.

Стосовно даного твердження суд вказує наступне. Мінекономрозвитку України у 2013 році затверджено ДСТУ 7312:2013 відповідно до п. 5.1 якого чітко зазначено, що речовину необхідно виробляти відповідно до вимог цього стандарту згідно з технологічним регламентом, затвердженим встановленим чином, з дотриманням санітарних норм і правил, затвердженим Міністерством охорони здоров`я України. Таким чином, сертифікати якості та ТУ товарів, а саме придбаних у ГОВ «Крістал Пелес» мінеральних добрив, дають змогу отримати інформацію щодо властивостей добрив, а отже встановити їх кількість та норму для внесення па певну площу земельної ділянки без шкоди для рослин, що в свою чергу відображається в актах внесення дорив, які є документами первинного бухгалтерського обліку, на яких в свою чергу7 будується податковий облік.

Таким чином, інформація, яка міститься в сертифікатах якості та ТУ товарів (добрив) має безпосереднє значення для відображення її в первинних бухгалтерських документах, а отже і пряме відношення до ведення господарської діяльності підприємства.

Стосовно взаємовідносин з ТОВ «Крістал Пелес» встановлено наступне.

СТОВ «Сівелір Агро» до перевірки надано видаткові накладні на отримання ТМЦ по взаємовідносинам з ТОВ «Крістал Пелес», виписані па підставі договору 25.12.2018 № 181228/04.

В видаткових накладних в графі «отримав» - зазначено лише підпис без зазначення прізвища ім`я по-батькові особи відповідальної за отримання товарів, а також не зазначено дату та номер довіреності на отримання товарів.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що СТОВ «Сівелір-Агро» не надало до перевірки документів щодо перебування директора ОСОБА_1 у м. Львів при підписанні договору та видаткових накладних, а саме: наказу на відрядження, звітів про використані кошти, інше. Також не надано документів на відрядження та журналу довіреностей на отримання товарів водія - ОСОБА_2 .

При цьому позивач зазначає «щодо перебування ОСОБА_1 у м. Львові для підписання договорів, то хочемо відзначити, що підписання здійснювалась у формі обміну документами поштою».

Суд вказує, що згідно ст. 647 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, зі змінами та доповненнями зазначено, що " Договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором."

При цьому, згідно ст. 93 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, зі змінами та доповненнями "Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку."

Таким чином, у ході перевірки не з`ясовано які особи підписували угоди, відвантажували та отримували товар по зазначеним видатковим накладним.

Також СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано договір відповідального зберігання від 11.01.2019 №110119-1, відповідно до якого передає па зберігання товари (добрива) підприємству ТОВ «Крістал Пелес», які придбані у нього ж, у кількості 105,08 тн. Адреса зберігання: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207, вказана адреса зазначена і в ТТН - пункт навантаження.

Таким чином, у разі реального отримання товарів СТОВ «Сівелір-Агро» саме у TOB «Крістал Пелес», добрива мали фактично зберігатися за вказаною адресою, проте відповідно наданих до перевірки, а також наявної інформації в базах даних ДПС України встановлено, що ТОВ «Крістал Пелес» зареєстроване за іншою адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 6.95, а з 14.01.2019 за адресою Львівська обл., Франківський район, вул. В. Великого, буд. 2 кв. 704.

Відповідно фінансового звіту малого підприємництва за 1 квартал 2019 року (вх. від 08.05.2019 №) у ТОВ «Крістал Пелес» основні фонди - відсутні, у т.ч. складські приміщення.

У ТОВ «Крістал Пелес» відсутні власні складські приміщення, де могли б зберігатися добрива у кількості 105,08 тн., у т.ч. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207.

Відповідно даних ЄРПН та розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2018-2019 р.р. - не встановлено оренди приміщень, у т.ч. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207.

Відповідно даних Інтернет-ресурсів та наявної інформації в базах ДПС України встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 6 підприємств, а саме: ТОВ «Завод Сільмаш» (податковий номер 33195782);ТОВ «Роната Плюс» (податковий номер 40005121);ТОВ «Вітамаркет» (податковий номер 42146065);ТОВ «Вест Люкс Трейд» (податковий номер 43208462);ТОВ «Аірпад» (податковий номер 41322225), проте відповідно даних ЄРПН та розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2016-2019 р.р. ТОВ «Крістал Пелес» не мало взаємовідносин з жодним із них, у т.ч. з питань оренди приміщень.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Крістал Пелес» фізично не мало можливості зберігати товари, які нібито відвантажило на адресу СТОВ «Сівелір-Агро».

Згідно даних АІС «Податковий блок» ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 був директором ТОВ «Крістал Пелес» та особою, що має право підпису до 21.02.2019 року, з 21.02.2019 директором обліковується ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно договору відповідального зберігання від 11.01.2019 №110119- 1, укладений з ТОВ «Крістал Пелес» встановлено, що договір підписаний директором ТОВ «Крістал Пелес» - ОСОБА_5 .

Зберігання товарів здійснювалось відповідно акту гіриймання-передачі від 11.01.2019 №110119-1/1: номенклатура - карбамід 46,2%N, кількість - 105,8 тн, сума з ПДВ - 1 402 818 грн.

Акт підписано: поклажодавець - директор СТОВ «Сівелір-Агро» - ОСОБА_6 , зберігач - директор ГОВ «Крістал Пелес» - ОСОБА_5 .

Таким чином, документа щодо зберігання були підписані особою, яка фактично не була оформлена на ТОВ «Крістал Пелес», що не дає змоги підтвердити фактичне зберігання товарів саме у ТОВ «Крістал Пелес».

Підприємством надано оборотно-сальдову відомість по бухгалтерському рахунку № 20 за 2019 рік. Враховуючи, що перевірка СТОВ «Севелір Агро» по взаємовідносинах з ТОВ «Крістал Пелес» здійснювалась за період січень 2019 року, здійснити аналіз залишку добрив на початок перевіряємого періоду, оприбуткування добрив, списання добрив, залишок добрив на кінець перевіряємо періоду не вважається можливим, так як оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку № 20 за січень 2019 року до перевірки не надана. Також слід зазначити, що оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку № 20 за 2019 рік містить лише вартісні показники, без наведення інформації щодо кількісних показників.

Наявність у наданих товарно-транспортних накладних певних недоліків не може бути самостійною, підставою для висновків про не підтвердження господарських операцій з поставки товару між СТОВ «Сівелір-Агро» та ТОВ «Крістал Пелес».

Враховуючи вищевикладене, а саме сукупність обставин: відсутність фактичної наявності товарів у ТОВ «Крістал Пелес», відсутність можливості їх зберігання у ТОВ «Крістал Пелес», відсутність інформації щодо властивостей товарів, наявність інформації щодо здійснення діяльності з порушенням встановленого порядку ТОВ «Крістал Пелес», є підставою для не підтвердження реальності взаємовідносин СТОВ «Сівелір-Агро» із зазначеним контрагентом.

Таким чином, проведеною перевіркою не можливо підтвердити реальність здійснення придбання товарів СТОВ «Сівелір-Агро» саме у ТОВ «Крістал Пелес», а отже і правомірність включення до складу податкового кредиту у січні 2019 року сум ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ «Крістал Пелес» у розмірі 233 803 грн.

Проведеною перевіркою було встановлено, що СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139) в січні 2019 року було оформлено отримання будівельних робіт від ТОВ «Будкомплект 2006» (код ОДРГІОУ 33901175).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Будкомплект 2006» (податковий номер 33901175) встановлено наступне.

ТОВ «Будкомплект 2006» зареєстроване в ГУ ДПС у Київській області;дата реєстрації - 20.01.2006 року;стан - « 3. прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру»;відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 1 кв. 2019 рік (вх. від 23.04.2019 №) основні засоби складають - 1,3 тис. гривень;остання податкова звітність (податкова декларація з ПДВ) подана за вересень 2019 року.

Відповідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Будкомплект 2006» у періоді 2018-2019 р.р. придбавало товари широкого асортименту, а саме: гофроящики, автошини, будівельні матеріали, каву.

Враховуючи, що до перевірки не надано належним чином оформлені з боку ТОВ «Будкомплект 2006» акти виконаних будівельних робіт, не можливо з`ясувати які саме будівельні матеріали було використано для проведення даних робіт, у якій кількості та коли вони придбавались, виробника будівельних матеріалів, також не можливо з`ясувати чи залучались субпідрядні підприємства, яка техніка була використана та якому підприємству належала, у якій кількості було використано трудові ресурси та інше.

Таким чином, на думку суду, не можливо встановити ланцюг постачання будматеріалів до виробника.

Від ТУ ДФС у Київській області отримано податкову інформацію у відповідності до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України від 12.08.2019 №6383/7/10-36-54-05 стосовно ТОВ «Будкомплект 2006» (податковий номер 33901175), якою встановлено відсутність реальності здійснення господарської діяльності, також наявної інформації в Єдиному реєстрі судових рішень встановлено, що ТОВ «Будкомплект 2006» (податковий номер 33901175) є фігурантом кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002035 від 04.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З сг.212, ч.2 ст.364 КК України.

Встановлено, що СТОВ «Сівелір-Агро» та ТОВ «Будкомплект 2006» уклали договір підряду від 16.10.2018 №191917, відповідно якого ТОВ «Будкомплект 2006» здійснює будівельні роботи на об`єкті - гараж, розташованого за адресою: смт. Золочів, вул. Привокзальна, 3, загальною площею 456 м.кв., який належить СТОВ «Сівелір-Агро» на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 02.01.2018 №13, укладеного з ТОВ «МФК - Перспектива» (податковий номер 35804904).

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано договір підряду від 16.10.2018 №191917 в якому зазначені реквізити підрядника - ТОВ «Будкомплект 2006», а саме: р/р НОМЕР_3 в ГІАТ "АБ Радабанк", МФО 306500, проте відповідно наявної в базах даних ДПС України, зазначений рахунок підприємством було відкрито лише 18.01.2019 року, у той час як договір підписано 16.10.2018 року.

Таким чином договір складено з порушенням Закону України від 16.07.99 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже він не може бути визнаний як первинний документ, який підтверджує правомірність здійснення господарської операції між СТОВ «Сівелір-Агро» та ТОВ «Будкомплект 2006».

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано договір оренди нежитлових приміщень від 02.01.2018 №13, відповідно п.п. 2.2. якого зазначено, що наймодавець (TOB «МФК - Перспектива») зобов`язаний проводити капітальний ремонт приміщень, що орендується. Відповідно п.п. 3.2 наймач (СТОВ «Сівелір-Агро») може проводити за власний рахунок необхідний поточний ремонт приміщень, що орендуються.

Відповідно п.п. 3.3. договору оренди нежитлових приміщень від 02.01.2018 №13 зазначено, що за попередньої письмової згоди наймодавця у порядку, визначеному чинним в Україні законодавством, переобладнувати та перепланувати приміщення, що орендуються, проте на порушення п.44.1, п.44.3, п. 44.6, ст. 44 Податкового кодексу України, до перевірки не надано документів підтверджуючих згоду наймодавця на проведення ремонту.

Як зазначено позивачем «Згідно договору оренди нежитлових приміщень від 02.01.2018 року, укладеного між СТОВ «Севелір Агро» та ТОВ «МФК-Перспектива», СТОВ «Севелір Агро» було здійснено поточний ремонт гаража».

При цьому, згідно Додатку №1 до договору підряду від 16.10.2018 №191917, укладеного між СТОВ «Севелір Агро» та ТОВ «Будкомплект 2006» зазначено: « 1. Роботи з капітального ремонту гаража, розташованого за адресою: смт. Золочів, вул. Привокзальна, 3: укріплення смотрових ям з використанням цементних сумішей; підсилення фундаменту цементацією; бетонна стяжка підлоги; ремонт цеглової кладки стін; штукатурка внутрішніх стін будівлі; підсилення перекритій; ремонт даху; окраска стін водоемульсійною фарбою.

Капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних, робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

До перевірки надані акти виконаних робіт в яких не зазначено з чим саме пов`язано проведення робіт, а саме: чи був це поточний чи капітальний ремонт, або пов`язаний з переобладнанням чи переплануванням, та чи пов`язаний він з поліпшенням приміщень, що орендуються. Таким чином, не можливо встановити правомірності здійснення робіт наймачем.

Також слід зазначити, що згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік ( вх. від 18.04.2018 №) ТОВ «МФК-Перспектива» задекларовано загальну площу об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості 315,1 кв.м., у т.ч. інші будівлі - 315,1 кв. метрів.

Згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2019 рік ( вх. від 12.02.2019 №) ТОВ «МФК- Перспектива» задекларовано загальну площу об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості 714,4 кв.м., у т.ч. гараж - 399,3 кв.м., інші будівлі - 315,1 кв. метрів.

Таким чином, площа приміщень, які передані відповідно акту приймання- гіередачі приміщень до договору №13 від 02.01.2018 року не відповідають даним, задекларованим ТОВ «МФК-Перспектива» щодо площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а отже не можливо підтвердити фактичне отримання приміщень СТОВ «Сівелір-Агро» в оренду і як наслідок правомірність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Будкомплект 2006» по операціях з ремонту орендованих приміщень.

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано акти приймання виконаних . робіт в яких зазначено номенклатура виконаних робіт: «будівельні роботи», проте не зазначено які саме роботи виконані, не надано документів, відповідно до яких можливо було б встановити кількість використаних матеріалів, кількість витрачених людино-годин та використання техніки по наступним роботам: укріплення смотрових ям з використанням цементних сумішей; підсилення фундаменту цементацією; бетонна стяжка підлоги; ремонт цеглової кладки стін; штукатурка внутрішніх стін будівлі; підсилення перекритій; ремонт даху; окраска стін водоемульсійною фарбою, а отже не можливо підтвердити доцільність встановлення значної вартості виконаних робіт у розмірі 3 300 000 гривень.

3 метою формування собівартості будівельно-монтажних робіт необхідно визначити норми витрат в людино-годинах, машино-годинах, потреба у будівельних матеріалах та ПММ. Для розуміння формування собівартості варто користуватися Методичними рекомендаціями з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 31.12.2010 № 573.

Таким чином, у зв`язку з не відображенням в актах виконаних робіт зазначеної інформації не можливо визначити собівартість проведених робіт, а отже і правомірність встановленої вартості їх проведення.

Позивачем вказано, що вартість будівельних робіт є договірною за весь обсяг робіт згідно договору, проте у зв`язку з відсутністю інформації щодо собівартості робіт, вартості придбаних матеріалів та кількості витрачених людино-годин, а також використаної техніки не можливо визначити підстави для формування саме такої встановленої вартості робіт. Також слід зазначити, що площа об`єкту на якому проводились будівельні роботи не відповідає даним податкового обліку.

СТОВ «Сівелір-Агро» надало бухгалтерський облік, а саме: по балансовим рахункам: 10 "Основні засоби", 11 "Інші необоротні матеріальні активи", але на вказаних рахунках підприємством не ведеться облік орендованих основних фондів, а також не обліковується поліпшення орендованих об`єктів. Також підприємством повідомлено, що позабалансовий рахунок: 01 "Орендовані необоротні активи", згідно яких ведеться облік активів у вигляді основних засобів, нематеріальних активів та інших необоротних активів, що отримані підприємством па підставі договорів операційної оренди (лізингу) та обліковуються на балансі наймача - підприємством не ведеться. Таким чином, СТОВ «Сівелір-Агро» не надано бухгалтерського обліку щодо оприбуткування орендованих основних засобів.

СТОВ «Сівелір-Агро» у ході перевірки не надало бухгалтерського обліку, а саме: по рахункам №15 №92, інших рахунків, по яким міг здійснюватися облік операцій з придбання послуг від ТОВ «Будкомплект 2006».

У ст. 776 ЦКУ визначено, що поточний ремонт речі, переданої в найм, провадиться наймачем (орендарем) за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Своєю чергою, капітальний ремонт здійснюється орендодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

У листі Мінрегіонбуду «Щодо виконання ремонтних робіт власними силами організації» від 15.05.2015 р. №8/15-232-15 пропонується для визначення виду ремонтних робіт (капітальний чи поточний ремонт) застосовувати Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, а саме визначений згідно наказу Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 р. N 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрований у Мін`юсті України 21.08.2004 р. за N 1046/9645.

До того ж ст. 778 ЦКУ виділяє таке поняття, як поліпшення наймачем речі, переданої в найм. Поліпшити орендоване майно орендар має право лише за згодою орендодавця. Ремонтом, за своєю суттю, є підтримання основних засобів у робочому стані. Натомість поліпшенням є саме «покращення» предмета оренди, його якості, функціоналу. Поліпшення об`єкта оренди має на меті зростання майбутніх економічних вигід від його використання, що є ключовим моментом для відображення поліпшення в бухгалтерському обліку.

У бухгалтерському обліку вартість поліпшень, які призводять до зростання майбутніх економічних вигід (переобладнання, модернізація, реконструкція тощо), підлягають амортизації в складі інших необоротних активів (п. 6 П(С)БО 14 «Оренда»), витрати орендар відображає як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів, за дебетом субрахунку 153 «Придбання (виготовлення) інших необоротних матеріальних активів», вартість ремонту обліковується на субрахунку 1 17.

Враховуючи вищевикладене, а саме сукупність обставин: розбіжності щодо орендованих об`єктів, відсутності дозволу на проведення капітального ремонту, відсутність інформації щодо фактичного використання будматеріалів, відсутність можливості їх зберігання, відсутність інформації щодо видів та обсяг) робіт, відсутність інформації щодо залучених обсягів трудових ресурсів, відсутність інформації щодо використання обладнання, машин та інше, наявність інформації щодо здійснення діяльності з порушенням встановленого порядку 'ГОВ «Будкомплект 2006», не можливо підтвердити реальність здійснення придбання послуг СТОВ «Сівелір-Агро» саме у ТОВ «Будкомплект 2006», а отже і правомірність включення до складу податкового кредиту січня 2019 року сум ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ «Будкомплект 2006» у розмірі 550 000 гривень.

Судом також встановлено, що СТОВ «Сівелір-Агро» (податковий номер 36797139) в січні 2019 року було оформлено придбання мінеральних добрив у ТОВ «Бізнес-Інжиніринг» (податковий номер 40186169).

Стосовно ТОВ «Бізнес-Інжиніринг» встановлено наступне.

ТОВ «Бізнес Інжиніринг» зареєстроване в ТУ ДПС у Львівській області;дата реєстрації -21.12.2015 року; відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за І кв. 2019 року (вх. від 08.05.2019 №) основні засоби - відсутні.

Відповідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Бізнес-Інжиніринг» за період 20186-2019 р.р. здійснювало придбання товарів широкого асортименту, а саме: засоби гігієни, продукти харчування, добрива, чай та м`ясо.

Відповідно даних ЄРПН та розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2016-2019 р.р. - не встановлено оренди приміщень.

Відповідно даних ЄРПН, встановлено, що ТОВ «Бізнес-Інжиніринг» не придбавало за ланцюгом попереднього придбання товарів, відвантажених на адресу СТОВ «Сівелір-Агро».

Від ТУ ДФС у Львівській області отримано податкову інформацію у відповідності до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України від 02.08.2019 №48/14.2/40186169 стосовно ТОВ «Бізнес Інжиніринг» (податковий номер 40186169), якою встановлено відсутність реальності здійснення господарської діяльності. Також відповідно даних Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ «Бізнес Інжиніринг» (податковий номер 40186169) є фігурантом кримінального провадження №0000093, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 205 КК України.

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано ТТН, в яких зазначено, що відпуск товарів здійснюється за довіреністю №1 від 08.01.2019 року, виданою СТОВ «Сівелір-Агро». Відповідно наданих до перевірки ТТН встановлено, що транспортування товарів здійснювали різні водії: ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , проте довіреність на відпуск товарів зазначена одна і таж сама - №1 від 08.01.2019 року.

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано видаткові накладні в яких зазначено, що товар отримав ОСОБА_1 , який є директором СТОВ «Сівелір- Агро» за довіреністю №1 від 08.01.2019 року.

При складані довіреності на отримання товарів зазначається обов`язкові реквізити: дата, номер, кому видана (прізвище, ім`я та по-багькові) та зазначаються паспортні дані особи на чиє ім`я виписана довіреність. Таким чином, за однією і тією ж довіреністю товари отримували різні особи.

Також, СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки не надано журнал реєстрації довіреностей на підприємстві.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що не можливо визначити на чиє ім`я була виписана зазначена довіреність, а отже і встановити хто саме отримував товар. Таким чином, первинні документи, щодо отримання та перевезення товарів складені з порушенням Закону України від 16.07.99 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже не можуть бути визнані такими, що підтверджують фактичне отримання, перевезення та набуття права власності товарів.

Щодо твердження підприємства, стосовно того, що довіреність №1 від 08.01.2019 року була виписана на ім`я ОСОБА_1 . При цьому вона виписується в одному примірнику та знаходиться у контрагента. Проте СТОВ «Сівелір-Агро» ані до перевірки, ані до Заперечень не надано журнал реєстрації довіреностей на підприємстві, що не дає змоги підтвердити дане твердження. Також у разі виписки довіреності на ім`я ОСОБА_1 , він мав перебувати у м. Львові, де було фактично отримано товар, проте ані до перевірки, ані до заперечень не надано наказу про відрядження та інших документів, які могли б підтвердити перебування ОСОБА_1 у м. Львові, а отже і те, що товари були фактично отримані ним і як наслідок отримані взагалі саме від ТОВ «Бізнес Інжиніринг».

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано акти б/н від 31.03.2019 року, б/н від 30.04.2019 року, б/н від 31.05.2019 року про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за травень 2019 року, який затверджено та підписано керівником підприємства, проте в акті не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові керівника, а наявний лише підпис.

Форма актів б/н від 31.03.2019 року, б/н від 30.04.2019 року, б/н від 31.05.2019 року про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, затверджено наказом Мінагрополітики України від 21.12.2007 №929, відповідно до якого зазначено наступне:

«До Акта додаються лімітно-забірні картки на отримання матеріальних цінностей, накладні по яких отримано добрива та засоби хімічного захисту рослин, і разом передаються до бухгалтерії підприємства для перевірки та проведення записів в регістрах бухгалтерського обліку.», проте лімітно-заборні картки до перевірки не надано.

Стосовно твердження підприємства, зазначеного на сторінці №4 Заперечення щодо додавання лімітно-забірних карток до актів списання не є обов`язковим, оскільки вони не мають характер бухгалтерських документів та того що додавання до кожного акту списання агрохімікатів регламентів застосування (норми та способи внесення) чинним законодавством не передбачено, повідомляємо наступне.

Також суб`єкти господарювання, що використовують у своїй діяльності пестициди і агрохімікати повинні дотримуватися вимог Закону України «Про пестициди і агрохімікати» від 02.03.1995 року №86/95-ВІ/ а також ДСТУ 7925:2015 та не допускати порушень регламентів (норм) застосування препаратів (пестициди і агрохімікати).

Таким чином, в актах внесення добрив мають зазначатися обов`язкові реквізити для розрахунку та внесення добрив, що передбачено Міністерством Аграрної політики України, а отже норми та способи внесення передбачено чинним законодавством.

Також, стосовно взаємовідносин з ТОВ «Бізнес Інжиніринг» встановлено наступне.

СТОВ «Сівелір-Агро» до перевірки надано договір відповідального зберігання від 08.01.2019 №1-36, відповідно до якого передає на зберігання товари (добрива) підприємству ТОВ «Бізнес Інжиніринг», які придбані у нього ж, у кількості 900 тн. Адреса зберігання: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207, вказана адреса зазначена і в ТТН - пункт навантаження.

Згідно ст. 647 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, зі змінами та доповненнями зазначено, що " Договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором."

При цьому, згідно ст. 93 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV, зі змінами та доповненнями "Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку."

Таким чином, у разі реального отримання товарів СТОВ «Сівелір-Агро» саме у ТОВ «Бізнес Інжиніринг», добрива мали фактично зберігатися за вказаною адресою, проте відповідно наданих до перевірки, а також наявної інформації в базах даних ДПС України встановлено, що ТОВ «Бізнес Інжиніринг» зареєстроване за іншою адресою: м. Львів, вул. В. Великого, буд. 4, оф. 6. Відповідно фінансового звіту малого підприємництва за І кв. 2019 року (вх. від 08.05.2019 №) у ТОВ «Бізнес Інжиніринг» основні фонди - відсутні, у т.ч. складські приміщення.

Тобто, у ТОВ «Бізнес Інжиніринг» відсутні власні складські приміщення, де могли б зберігатися добрива у кількості 900 тн., у т.ч. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207.

Відповідно даних ЄРПН та розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2016-2019 р.р. - не встановлено оренди приміщень, у т.ч. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207.

Відповідно даних інтернет-ресурсу та наявної інформації в базах ДПС України встановлено, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, б. 207 зареєстровано 6 підприємств, а саме: ТОВ «Завод Сільмаш» (податковий номер 33195782); ТОВ «Роната Плюс» (податковий номер 40005121); ТОВ «Вітамаркет» (податковий номер 42146065); ТОВ «Вест Люкс Трейд» (податковий номер 43208462); ТОВ «Аірпад» (податковий номер 41322225), проте відповідно даних ЄРПН та розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2016-2019 р.р. ТОВ «Бізнес Інжиніринг» не мало взаємовідносин з жодним із них, у т.ч. з питань оренди приміщень.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Бізнес Інжиніринг» фізично не мало можливості зберігати товари, які нібито відвантажило на адресу СТОВ «Сівелір-Агро».

Позивачем надано оборотно-сальдову відомість по бухгалтерському рахунку № 20 за 2019 рік. Враховуючи, що перевірка СТОВ «Севелір Агро» по взаємовідносинах з ТОВ «Бізнес Інжиніринг» здійснювалась за період січень 2019 року, здійснити аналіз залишку добрив на початок перевіряє мого періоду, оприбуткування добрив, списання добрив, залишок добрив на кінець перевіряємо періоду не вважається можливим, так як оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку № 20 за січень 2019 року до перевірки не надана. Також слід зазначити, що оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку № 20 за 2019 рік містить лише вартісні показники без наведення інформації щодо кількісних показників.

Враховуючи вищевикладене, а саме сукупність обставин: відсутність фактичної наявності товарів у ТОВ «Бізнес Інжиніринг», відсутність можливості їх зберігання у ТОВ «Бізнес Інжиніринг», відсутність інформації щодо властивостей товарів, наявність інформації щодо здійснення протизаконної діяльності ТОВ «Бізнес Інжиніринг», є підставою для не підтвердження реальності взаємовідносин СТОВ «Сівелір-Агро» із зазначеним контрагентом.

Таким чином, на думку суду, не можливо підтвердити реальність здійснення придбання товарів СТОВ «Сівелір-Агро» саме у ТОВ «Бізнес Інжиніринг», а отже і правомірність включення до складу податкового кредиту січня 2019 року сум ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ «Бізнес Інжиніринг» у розмірі 1 432 864 гри.

СТОВ «Сівелір-Агро» надало копії первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Бізнес інжиніринг», а саме: платіжні доручення, оборотно-сальдову відомість по рахунку №631 за 2019 рік, картку рахунку №631 за 2019 рік, оборотно-сальдову відомість по рахунку №311 за січень 2019 року, а також договори про відступлення права вимоги.

Відповідно наданих оборотно-сальдової відомості по рахунку №631 та картки рахунку №631 зазначено, що станом на 01.01.2019 року заборгованість між ТОВ «Бізнес Інжиніринг» та СТОВ «Сівелір-Агро» відсутня, оборот за дебітом - 8 105 000 грн., за кредитом - 8 597 182 грн., кредиторська заборгованість станом на 31.12.2019 року - 492 182 грн.

Позивачем також надано платіжні доручення по взаєморозрахунках з ТОВ «Бізнес Інжиніринг»:№127 від 29.03.2019 на суму 123744 грн., у т.ч. ПДВ 20624 грн.;№89 від 20.03.2019 на суму 354880 грн., у т.ч. ПДВ 59146,67 грн.;№91 від 11.03.2019 на суму 350000 грн., у т.ч. ПДВ 58333,3 грн.;№126 від 29.03.2019 на суму 376256 грн., у т.ч. ПДВ 62709,3 грн.;.№87 від 07.03.2019 на суму 150000 грн., у т.ч. ПДВ 25000 грн.;№88 від 20.03.2019 на суму 145120 грн., у т.ч. ПДВ 24186,67 грн.;№146 від 16.04.2019 на суму 64384 грн., у т.ч. ПДВ 10730,67 грн.;№134 від 03.04.2019 на суму 500000 грн., у т.ч. ПДВ 83333,3 грн.;№147 від 16.04.2019 на суму 235616 грн., у т.ч. ПДВ 39269,33 грн.

СТОВ «Сівелір-Агро» також надало договір про відступлення права вимоги від 18.01.2019 №б/н, відповідно до якого: ТОВ «Бізнес Інжиніринг» - новий кредитор, СТОВ «Сівелір-Агро» - первісний кредитор. ТОВ «Захід Бест» - боржник.

Цей договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, первісним кредитором новому кредиторові права вимоги, належного первісному кредиторові. В межах яких новий кредитор стає кредитором за договором купівлі-продажу №190118/06 від 03.01.2019 року, укладеним між первісним кредитором та боржником.

Первісний кредитор передає належне йому право вимоги виконання зобов`язання боржником, що виникли за договором купівлі-продажу №190118/06 від 03.01.2019 року, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основним договором.

За цим договором під зобов`язаннями боржника розуміється поставка товару (міндобрив) на суму 4 005 000 грн., що виник на підставі основного договору.

Боржник стає зобов`язаним здійснити свій обов`язок здійснити поставку товару (міндобрив) на суму 4 005 000 грн. замість первісного кредитора новому кредиторові.

З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в праві вимоги до боржника, що виникло з основного договору.

За передане право вимоги до боржника за основним договором у порядку визначеному цим договором, новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду в розмірі 4 005 000 грн. в строк до 31.07.2019 року.

На виконання зазначеного договору СТОВ «Сівелір Агро» було виписано платіжне доручення від 18.01.2019 №84 на суму 4 005 000 грн., у т.ч. ПДВ 667 500 гривень.

Враховуючи вищевикладене, а саме надані документи встановлено, що СТОВ «Сівелір-Агро» здійснило попередню сплату на адресу ТОВ «Захід Бест» за товари (міндобрива), проте зазначені операції не відображені по рахунку №631. Відповідно даних СРПН, ТОВ «Захід Бест» не виписано та не зареєстровано податкову накладну по операціях з СТОВ «Сівелір-Агро» згідно платіжного доручення від 18.01.2019 №84 на суму 4 005 000 грн., у т.ч. ПДВ 667 500 гривень. Також до Заперечення не надано основного договору №190118/06 від 03.01.2019 року, укладеного між підприємствами, що не дає змоги встановити первісні умови та обставини зазначених операцій, а отже і підстави відступлення права вимоги та як наслідок зарахування грошових коштів по взаєморозрахункам з ТОВ «Бізнес Інжиніринг».

Враховуючи вищевикладене, надані позивачем документи не містять інформації, яка могла б підтвердити реальність оформлених операцій між СТОВ «Сівелір-Агро» та ТОВ «Бізнес Інжиніринг», а саме фактичне придбання товарів.

Суд також критично ставиться до пояснень свідків у судовому засіданні, так як жодин з них не вказав про отримання товарів та послуг саме у вищевказаних контрагентів.

Відповідно п. 83.1 ст. 83 ПКУ для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п. 74.3 ст. 74 ПКУ зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно п. 1 ст. 16 Закону України від 02.10.1992 № 2657-Х1І «Про інформацію», податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно постанови Верховного Суду від 24.01.2018 №К/9901/554/18 встановлене наступне «...сам факт наявності у позивача податкової накладної та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту».

Верховний Суд у постанові від 17.01.2018 № К79901/2529/18 зробив висновок, згідно із яким правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Вказана позиція деталізована у постанові від 18.01.2018 /9901/1478/l8, де зазначено, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю.

Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

З урахуванням викладеного, Верховним Судом підтримана вже раніше висловлена Верховним Судом України правова позиція, згідно із якою документи складені від імені фіктивних суб`єктів господарювання не можуть бути відображені в даних податкового обліку.

Також, згідно з постановою Верховного суду України від 06.12.2016 №21-1440а16 недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сівелір-Агро" (вул. Гагаріна, буд. 5, с. Уди, Золочівський район, Харківська область, 62220, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 2020 року.

Суддя А.В.Зінченко