Справа № 640/20795/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Київ № 640/20795/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Державної служби геології та надр України

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - відповідач), в якому просить припинити право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року, наданого Державному підприємству «Адміністрація морських портів України».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У запереченнях на позовну заяву відповідач вказує, що позовна заява подана з пропуском встановленого строку. Крім того, відповідач в якості доводів безпідставності поданого позову вказує, що позивачем не зазначено, які саме норми чинного законодавства або стандарти, правила та норми були порушені відповідачем. Також вказує, що план робіт на 2018 рік наявний, однак не погоджений Головним управлінням Держпраці в Одеській області, оскільки Ренінською філією ДП «АМПУ» не отримано Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме експлуатація свердловин під час геологічного вивчення і розробки родовищ через неможливість проведення публічних торгів у зв`язку з відсутністю достатньої кількості учасників. Крім того, позивачем не обґрунтовано чому відсутність документів, що посвідчують право на земельні ділянки під розміщення свердловин є порушенням чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року з метою геологічного вивчення у т.ч. ДПР питних підземних вод. Як додаток до спеціального дозволу укладено Угоду про умови користування надрами та складено Програму робіт.

Наказом Державної служби геології та надр України № 450 від 28 листопада 2018 року затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік.

Наказом Державної служби геології та надр України № 489 від 10 грудня 2018 року Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у січні 2019 року.

Відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки № 25083/03/14-18 від 11 грудня 2018 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 01/4674-0 від 25 січня 2019 року, яким встановлено порушення законодавства у сфері надрокористування, зокрема:

-не отримано документи, що посвідчують право на земельні ділянки, зайняті під розміщення свердловин;

-не виконуються вимоги пункту 5.3 Угоди про умови користування надрами №4674 від 23 липня 2015 року; плани робіт на 2018-2019 роки наявні, але не погоджені в установленому законодавством порядку;

-приписи органів державного геологічного контролю щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування в установлений строк не виконуються, а саме: не отримано документи, що посвідчують право на земельну ділянку, зайняту під розміщення свердловин.

На підставі вказаного Акту перевірки складено припис від 25 січня 2019 року № 25-14/01, яким надано строк до 25 лютого 2019 року на усунення порушень законодавства, виявлених під час перевірки.

26 лютого 2019 року Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом ДДГК Держгеонадр направлено на ім`я директора Департаменту державного геологічного контролю подання № 47-14/01 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року в зв`язку з не усуненням відповідачем усіх порушень вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме: не отримано документи, що посвідчують право на земельні ділянки, зайняті під розміщення свердловин; не виконуються вимоги пункту 5.3 Угоди про умови користування надрами №4674 від 23 липня 2015 року; плани робіт на 2018-2019 роки наявні, але не погоджені в установленому законодавством порядку.

В подальшому наказом Державної служби геології та надр України від 23 квітня 2019 року №125 зупинено дію вищезазначеного дозволу та надано надрокористувачу 30 календарних днів для усунення порушень, про що відповідача було повідомлено шляхом направлення на його адресу листа № 7784/03/14-19 від 25 квітня 2019 року, який отримано останнім, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 травня 2019 року Азово-Чорноморським міжрегіональним відділом ДДГК Десжгеонадр направлено на ім`я директора Департаменту державного геологічного контролю подання № 164-14/01 про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року у зв`язку з не усуненням в установлений строк порушень вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення.

Листом № 12406/03/14-19 від 09 липня 2019 року відповідачу запропоновано надати до Держгеонадр власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами у зв`язку із розглядом питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року.

Листом вх. №14998/02/14-19 від 25 липня 2019 року відповідач виявив незгоду на припинення права користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року.

Вказане стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 8 статті 16 Кодексу України про надра, переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Статтею 25 Кодексу України про надра встановлено, що права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України. Збитки, завдані порушенням прав користувачів надр, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до законодавчих актів України.

За приписами статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Згідно з пунктом 1, підпунктом 13 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України № 391/2011 від 06 квітня 2011 року, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію.

У відповідності до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615), дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Відповідно до пункту 23 Порядку №615 право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби зокрема у разі невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк. Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу про анулювання дозволу.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що позивач наділений повноваженнями щодо переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видачі дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення, проте у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України про надра, у разі незгоди користувачів право користування надрами припиняється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» № 2806-IV від 06 вересня 2005 року дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав, а саме: здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України про надра, спори з питань користування надрами розглядаються органом державного геологічного контролю, органом державного гірничого нагляду, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, місцевими радами або судом у порядку, встановленому законодавством України.

Водночас, згідно з правовими висновками Верховного Суду (постанови від 10 травня 2018 року у справі № 802/4846/13-а, від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а та від 06 листопада 2018 року у справі № 805/4098/17-а) право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

Виходячи з наведених вище положень Кодексу України про надра, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядку №615, анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу на користування надрами можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуто порушення, які стали підставою для видання уповноваженим органом припису про їх усунення та зупинення дії дозволу.

Оскільки відповідач не надав згоду на припинення права користування надрами, наявні підстави для вирішення даного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що серед умов користування надрами, які передбачені дозволом від 23 липня 2015 року № 4674 та Угодою про умови користування надрами, є надання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, зайняті під розміщення свердловин, подання Планку робіт на 2018 - 2019 роки та дотримання умов пункту 5.3 Угоди про умови користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року, а саме дотримання вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм пов`язаних з користуванням надрами; - дотримуватись вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою.

Так, відповідачем в якості доводів вказано, що надати документи, що посвідчують право на користування земельними ділянками, зайняті під розміщенням свердловин, на має можливості, виходячи з наступного.

З 13 червня 2013 року на підставі Закону України «Про морські порти України» від 12 травня 2012 року №47/19-VI, наказу Міністерства інфраструктури України від 19 березня 2013 року №163 «Про заходи щодо реорганізації підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства «Адміністрація морських портів України» було реорганізовано Державне підприємство «Ренійський морський торговельний порт» та виділено Ренійську філію ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Ренійського морського порту).

На підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №004891 після реорганізації Державне підприємство «Ренійський морський торговельний порт» залишився власником та платником податку на землю площею 94,36 га, у тому числі під об`єктами нерухомого майна, які закріплені на праві господарського відання за Ренійською філією ДП «АМПУ».

До теперішнього часу ДП «Ренійський морський торговельний порт» проводились роботи та вживались заходи щодо відновлення меж вказаних земельних ділянок та їх реєстрації відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про земельну ділянку площею 94,3639 га (територія порту) 28 серпня 2018 року внесені до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру :02:009:0003 на правах постійного користування за ДП «Ренійський морський торговельний порт».

Таким чином, до оформлення добровільної відмови ДП «Ренійський шорський торговельний порт» від права постійного користування земельними ділянками під об`єктами ДП «Адміністрація морських портів України» згідно норм Земельного кодексу України, ДП «Адміністрація морських портів України» позбавлено законної можливості оформити право постійного користування земельними ділянками під об`єктами нерухомого майна, які закріплені за підприємством на праві господарського відання.

А тому, вказане порушення не стосується ДТ «Адміністрація морських портів України», а його виконання не залежить від останнього.

Також відповідач зазначає, що план робіт на 2018 рік у Ренійській філії ДП «АМПУ» наявний, однак не погоджений Головним управлінням Держпраці в Одеській області, оскільки Ренійською філією ДП «АМПУ» не отримано Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме - експлуатація свердловин під час геологічного вивчення і розробки родовищ через неможливість проведення публічних торгів у зв`язку із відсутністю достатньої кількості учасників.

Проте, план відбору та витрат питних підземних вод зі свердловин Ренійської філії ДП «АМПУ» на 2019 рік на теперішній час вже погоджений у встановленому порядку, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач не в повному обсязі усунув порушення, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу від № 4674 від 23 липня 2015 року, та не спростував доводи позивача.

За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих доказів на підтвердження факту порушення Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, що відповідно до статті 26 Кодексу України про надра є підставою для припинення права користування надрами.

Відтак, враховуючи наведені фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства, суд погоджується із доводами позивача щодо наявності підстав для анулювання спірного дозволу відповідача на користування надрами, враховуючи порушення ним законодавства у сфері надрокористування та не усунення відповідних порушень.

Крім того, суд вважає доводи відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду з відповідною позовною заявою такими, що спростовуються наявними матеріалами справи. Так, про незгоду з припиненням права користування надрами позивач дізнався з листа № 14998/02/14-19 від 25 липня 2019 року, а з позовом звернувся до суду 29 жовтня 2019 року, тобто в межах тримісячного строку звернення, як це передбачено чинним законодавством.

Так, у постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №806/1334/16 судом зазначено, що наявними у справі доказами підтверджуються обставини щодо порушення позивачем вимог законодавства у сфері надрокористування, які встановлені актом перевірки та дійсно мали місце, і незважаючи на неодноразовість надання строку для їх усунення, не були усунуті відповідачем в добровільному порядку в установлені строки.

Тому колегія суддів Верховного Суду погоджується із судом апеляційної інстанції, який дійшов висновку про обґрунтованість позову Держгеонадра України та наявності підстав для його задоволення.

Крім того, суд також бере до уваги й те, що діяльність у сфері надрокористування безпосередньо пов`язана із конституційною нормою, якою встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу (стаття 13 Конституції України), а тому вимоги до суб`єктів, які здійснюють діяльність у зазначених сферах, є суворішими порівняно із іншими видами діяльності.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із відповідним позовом є невиконання відповідачем в повному обсязі вимог припису, який відповідачем не оскаржений та, відповідно, як встановлено вище є обов`язковим до виконання.

На підстав вище зазначеного суд приходить до висновку, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув в повному обсязі вказані порушення, а тому наявні підстави для анулювання дозволу згідно статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку № 615.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду достатні документальні докази, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної служби геології та надр України задовольнити.

2. Припинити право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами № 4674 від 23 липня 2015 року, наданого Державному підприємству «Адміністрація морських портів України».

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко