Справа № 560/3368/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3368/20
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відмови у наданні дозволу на розробку документації землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0824;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві та у відповіді на відзив позивач зазначив, що неодноразово у 2018 - 2019 роках звертався до відповідача із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області із земель державної власності у межах норми безоплатної приватизації. Однак, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.10.2019 № 22-7433-СГ ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки згадувана земельна ділянка відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 грудня 2018 року №199 включена у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

Такі дії відповідача вважає протиправними, тому звернувся в суд з цим позовом за захистом свої прав.

Суд, ухвалою від 01.07.2020 року відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, та відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Головним управлінням на підставі листа Відділу в Ізяславському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2018 року №1733/401-18-0.25 було прийнято наказ від 13.10.2018 року № 199 «Про включення земельних ділянок до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах», згідно якого спірна земельна ділянка для ведення фермерського господарства площею 16,4269 га, що знаходиться в адміністративних межах Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, кадастровий номер :04:009:0824 включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу прав на них на земельних торгах. На підставі наказу №199 було підписано Договір від 20.03.2019 року № 70 «про підготовку лотів до продажу права оренди земельних ділянок с/г призначення на земельних торгах» де значиться спірна земельна ділянка та Договір від 27.09.2019 року № 191 «про проведення земельних торгів (аукціону)». Відповідно до протоколу №77 від 29.10.2019 року проведено земельні торги на спірну ділянку у формі аукціону № 20871 лот № 40272 та переможцем є ОСОБА_2 . Відповідно і укладено договір оренди земельної ділянки №133/57-19 ДО, сплачено орендну плату та згідно Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано інше речове право 16.07.2020 року №216560420. Вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також, відповідачем до суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою зареєстрованою Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 03.10.2018 року №Н-12664/0/94-20, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів в межах Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. До заяви додав копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копію посвідчення ветерана КВСУ, копію диплома Харківського державного аграрного університету ім.В.В. Докучаєва про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Менеджмент організацій» за кваліфікацією менеджера-економіста та графічний матеріал.

За результатами розгляду заяви, позивачу було направлено лист від 30.10.2018 року № Н-12664/0-7234/0/95-18, в якому зазначено, що в поданих матеріалах на графічному матеріалі неможливо встановити бажане місце розташування земельної ділянки. Запропоновано повторно звернутися до Головного управління із заявою, до якої додати необхідні документи, визначені ст. 118 Земельного кодексу України.

ОСОБА_1 звернувся на Урядову гарячу лінію 1545, яка зареєстрована у Головному управлінні 14.11.2018 року № У-86/1/11-18 з проханням допомоги у вирішенні питання, щодо реалізації права на отримання земельної ділянки. На яке надано відповідь, що у поданих позивачем матеріалах неможливо встановити бажане місце розташування земельної ділянки та проінформовано, що позивач має право повторно звернутися до Головного управління із заявою, до якої додати необхідні документи, визначені ст. 118 Земельного кодексу України, із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

04.06.2019 року позивач звернувся до Головного управління із заявою про надання інформації про наявність земель державної власності, які ще не надані у користування. Головним управлінням розглянуто запит на отримання публічної інформації, та надано наявну інформацію щодо земельної ділянки державної власності с/г призначення, яка може бути передана для ведення ОСГ за межами Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області із викопіюванням зазначеної земельної ділянки.

Листом від 21.08.2019 за №Н-8512/0-3982/0/95-19 позивачу повідомлено, що на зазначену у викопіюванні земельну ділянку на території Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області уже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третім особам, який знаходиться на стадії виготовлення.

Згодом позивач звернувся із заявою зареєстрованою Головним управлінням 17.09.2019 року № Р-10620/0/94-19, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів в межах Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Додав усі необхідні документи передбачені ст. 118 ЗК України.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.10.2019 №22-7433-СГ ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки запитувана земельна ділянка відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 грудня 2018 року №199 включена у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах.

Не погоджуючись із такими діями позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина 4 статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина 2 статті 14).

Стаття 1 Першого протоколу ( 994 - 535 ) "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

У рішенні Європейського суду з прав людини "Остапенко проти України" Заява N 17341/02) Страсбург, 14 червня 2007 року. Уряд стверджував, що ділянка землі, з приводу якої скаржиться заявник, не може розглядатись як його "власність" у сенсі статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ), оскільки рішення від 4 квітня 2000 року передбачає передачу землі у довгострокове користування, а не у власність. Заявник не погодився. У цьому зв`язку Суд звертає увагу, що Конвенційними інституціями сформовано єдину позицію, згідно з якою "майно" у сенсі статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ) може бути як "існуюче майно" (див. справу Van der Mussele v. Belgium, від 23 листопада 1983 року, серія А, N 70, с. 23, п. 48), так і активи, включаючи скарги, в зв`язку з якими заявник може стверджувати, що він має щонайменше "законне сподівання" на те, що вони будуть реалізовані (див., наприклад, рішення Pressos Compania Naviera S.A. and Others v. Belgium, від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с. 21, п. 31, та Ouzounis and Others v. Greece, N 49144/99, від 18 квітня 2002 року, п. 24).

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України.

Згідно із частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, позивач звертався до відповідача із заявами, з додатками, про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів в межах Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Зазначене свідчить про дотримання позивачем вимог ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Судом встановлено, що на неодноразові звернення позивача відповідач листами повідомив ОСОБА_1 , що в поданих матеріалах на графічному матеріалі неможливо встановити бажане місце розташування земельної ділянки, та запитувана земельна ділянка включена в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах (наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.10.2019 №22-7433-СГ).

Вказані рішення відповідача у відмові в надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на думку суду, не відповідають вимогам закону, яким передбачено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, судом враховано, що із заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів в межах Сахновецької сільської ради Ізяславсського району Хмельницької області позивач звернувся до відповідача ще до проведення земельних торгів на запитувану земельну ділянку.

Таким чином відповідач не вирішив питання за результатом звернення позивача згідно з вимогами статті 118 ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо неприйняття рішення за заявами ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, суд зазначає наступне.

Встановлено, що на підставі листа Відділу в Ізяславському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2018 року №1733/401-18-0.25 було прийнято наказ від 13.10.2018 року № 199 «Про включення земельних ділянок до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах», згідно якого спірна земельна ділянка для ведення фермерського господарства площею 16,4269 га, що знаходиться в адміністративних межах Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, кадастровий номер :04:009:0824 включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу прав на них на земельних торгах.

На підставі наказу №199 було підписано Договір від 20.03.2019 року № 70 «про підготовку лотів до продажу права оренди земельних ділянок с/г призначення на земельних торгах» де значиться спірна земельна ділянка та Договір від 27.09.2019 року № 191 «про проведення земельних торгів (аукціону)».

Відповідно до протоколу №77 від 29.10.2019 року проведено земельні торги на спірну ділянку у формі аукціону № 20871 лот № 40272 та переможцем визначено ОСОБА_2 . Відповідно і укладено договір оренди земельної ділянки від 29.10.2019 №133/57-19-ДО, сплачено орендну плату та згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.07.2020 року №216560420 зареєстровано інше речове право (право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:009:0824).

Суд зазначає, що у статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24) Європейський суд з прав людини закріпив поняття суд, встановлений законом, яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність.

Фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, у даній справі, спір виник щодо надання позивачеві дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів в межах Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Водночас, в ході розгляду справи встановлено, що на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:009:0824, станом на час розгляду судової справи, зареєстровано інше речове право (право оренди земельної ділянки).

Таким чином, предметом позову є надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки (кадастровий номер :04:009:0824), на яку вже зареєстровано інше речове право.

Отже, у цій справі існує спір про право на земельну ділянку, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності (постійного користування) на земельну ділянку.

Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки ця вимога позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18), 3 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18), 05.06.2019 у справі № 367/5344/17.

Відтак, вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у цій справі не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства, оскільки відносини у спірній ситуації носять приватно-правовий характер.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, та закриття провадження у справі в частині позовних вимог про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 238, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо неприйняття рішення за заявами ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0824.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в частині позовних вимог про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 жовтня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39767479)

Головуючий суддя П.М. Майстер