Справа № 420/4033/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4033/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (вул.Т.Шевченка,169, смт.Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801), за участю третьої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністраціїза участю третьої особи ОСОБА_2 якому позивач просить:

зобов`язати Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (Ідентифікаційний код юридичної особи 03194950, Одеська область, 67801 Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченко 169) виплатити ОСОБА_1 (Паспорт: НОМЕР_1 ІІН НОМЕР_2 ) компенсацію послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року по квітень 2020 року включно;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань с Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (Ідентифікаційний код юридичної особи 03194950, Одеська область, 67801 Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченко 169) судовий збір у сумі 840,80 грн та витрати на правову допомогу 1000 гривень, на користь ОСОБА_1 (Паспорт: НОМЕР_1 ІІН НОМЕР_2 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала 01.12.2019 року договір б/н про надання послуг по догляду за дитиною, з ФОП ОСОБА_2 .Позивачем особисто було надано до органів Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації заяву, даний договір б/н від 01.12.2019 року та пакет документів. Документі були прийняті, без зауважень. Кожного місяця, в якому позивачу надавалась послуга муніципальної няні, позивач направляла до відповідача квитанції про оплату послуг «муніципальна няня». Та у період з моменту реєстрації договору у Управлінні соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації по грудень 2019 року (включно) компенсація по витратам на муніципальну няню перераховувались на картковий рахунок позивача.З січня по квітень виплати від відповідача були припинені без пояснень. 02.03.2020 року, позивач розірвала договір б/н від 01.12.2019 про надання послуг по догляду за дитиною, з ФОП ОСОБА_2 , та уклала 02.03.2020р. новій договір з новою нянею - ФОП ОСОБА_4 . Дані документи були направлені до відповідача. Але відповіді, та зміни у реєстрі не відбулись, тому позивач письмово знову направила до відповідача запит та договори. Позивач вважає, що у даному випадку відповідач дії поза межами своїх повноважень, та порушує постанову №68 Кабінету міністрів України від 30 січня 2019 року оскільки з січня 2020 року по квітень 2020 року включно не виплачує позивачукомпенсацію послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 19.05.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" санітарна охорона території України забезпечується проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів та санітарно-епідеміологічним наглядом на всій території України. Правила санітарної охорони території України затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України (стаття 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб").

На виконання зазначених повноважень, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на усій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215 назву і текст вказаної постанови викладено в новій редакції, зокрема, "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239 карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 - до 11 травня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04 травня 2020 року - до 22 травня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 - до 22 червня 2020 року, а постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500 - до 31 липня 2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 за №540-ІХ, який набрав чинності з 02.04.2020, розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала 01.12.2019 року договір б/н про надання послуг по догляду за дитиною, з ФОП ОСОБА_2 .

З пояснень позивача вбачається, що Позивачу з моменту реєстрації договору в Управлінні соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації по січень 2020 року перераховувалась компенсація по витратам на муніципальну няню.

Як вказує позивач, вона розірвала договір б/н від 01.12.2019 року про надання послуг по догляду за дитиною, з ФОП ОСОБА_2 , та уклала 02.03.2020р. новій договір з новою нянею - ФОП ОСОБА_5 .

Документи на підтвердження укладання нового договору були направлені до відповідача. Проте відповідачем зміни у реєстрі не здійснено, тому позивач письмово направила до відповідача запит, та договори. До моменту звернення до суду в справі позивача значиться няня ФОП ОСОБА_2 та компенсацію починаючи з січня 2020р. позивачка не отримує.

За фактом надання послуг позивачка проводила оплату за договором на ім`я ОСОБА_4 ,докази чого надавала до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації, однак компенсація проведена не була.

Так, в матеріалах справи наявні докази оплати позивачем послуг няні за лютий-березень, квітень 2020 року.

У зв`язку із тим, що заява позивачки була залишена без задоволення, остання звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом з метою стягнення відповідних коштів.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним актом у спірних правовідносинах є Порядок відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 р. № 68 (далі - Порядок №68).

Згідно п.1-4 Порядку №68 цим Порядком визначено механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня".

У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

послуга з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - послуга "муніципальна няня") - послуга, що надається для підтримки батьків (усиновлювачів), опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років;

отримувач послуги "муніципальна няня" - батьки (усиновлювачі), опікуни дитини;

муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00, КВЕД 88.91) юридична особа, яка надає послугу з догляду за дітьми (КВЕД 78.20, КВЕД 85.10), крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років.

Відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків (усиновлювачів), опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги "муніципальна няня").

Призначення та виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюються згідно з рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу міської ради, ради об`єднаної територіальної громади (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня.

Пунктами 11-13 визначено, що місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення:

розглядають подані документи та у разі потреби уточнюють в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформацію про муніципальну няню, з якою укладено договір;

протягом десяти робочих днів із дати надходження документів приймають рішення про призначення компенсації послуги "муніципальна няня";

протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення письмово інформують отримувача послуги "муніципальна няня" про прийняте рішення.

Отримувачу послуги "муніципальна няня" може бути відмовлено у призначенні компенсації послуги "муніципальна няня" у разі подання пакета документів, передбаченого пунктом 7 цього Порядку, не в повному обсязі, відсутності інформації про муніципальну няню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Компенсація послуги "муніципальна няня" призначається на строк здійснення догляду за дитиною до трьох років, визначений у договорі, укладеному між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею.

Виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюється щомісяця на підставі поданих отримувачем послуги "муніципальна няня" документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня".

Отримувач послуги "муніципальна няня":

щомісяця до 5 числа подає в письмовій (електронній) формі або в будь-який інший зручний спосіб місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня";

протягом одного робочого дня інформує про розірвання договору або про інші обставини, що можуть вплинути на надання муніципальною нянею послуги "муніципальна няня".

У разі неподання в установлений строк документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється.

Після подання документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" поновлюється з місяця, за який було здійснено оплату послуги "муніципальна няня".

Згідно п.16-17 Порядку №68 компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" шляхом перерахування коштів місцевим структурним підрозділом з питань соціального захисту населення на рахунок в установі банку, зазначений у заяві отримувачем послуги "муніципальна няня", до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому до зазначеного структурного підрозділу надійшли документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня".

Виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється, у разі коли отримувачем послуги "муніципальна няня" було приховано або навмисно подано недостовірні відомості про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня", внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Проаналізувавши спеціальне законодавство та співставивши фактичні обставини справи судом встановлено порушення з боку суб`єкта владних повноважень в частині визначення підстав невиплати компенсації.

Позовна заява ґрунтується на тому, що позивачкою взагалі не встановлено, з яких підстав виплата компенсації не здійснювалась. Оскільки відсутні законодавчо встановлені підстави для такої бездіяльності відповідача, кошти мають бути перераховані за рішенням суду.

Відповідачем у відзиві вказано, що виплата не здійснюється з підстав наявності обґрунтованих сумнівів щодо реальності надання послуг по догляду за дитиною.

Суд не може погодитись із обґрунтованістю вказаних доводів з огляду на наступне.

За аналізом Порядку №68 судом встановлено, що процедура виплати компенсації складається з двох основних етапів:

1. Вирішення питання про призначення компенсації як такої за результатом перегляду наданих документів та встановлення фактичних обставин надання послуг (п.6-10 Порядку №68).

2. Фактична виплата компенсації щомісяця на підставі наданих доказів проведення оплати послуг няні.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_6 була призначена та виплачувалась компенсація.

Таким чином, подальша відмова у виплаті компенсації можлива лише за таких умов:

1. У разі неподання в установлений строк документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється (п.13 Порядку №83).

2. Виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється, у разі коли отримувачем послуги "муніципальна няня" було приховано або навмисно подано недостовірні відомості про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня", внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення (п.17 цього ж Порядку).

Інших підстав для не проведення виплати після прийняття рішення про призначення компенсації Порядок не передбачає.

При цьому, відповідач зазначив, що виплата не проводиться з підстав результатів перевірки матеріалів особової справи та встановлення факту можливої фіктивності наданих послуг, що взагалі як підстава для припинення виплати не встановлена.

Матеріалами справи підтверджується, що оплата послуг няні проводилась щомісячно згідно умов договору, а відповідні докази надавались відповідачу за січень - липень 2020р.

Отже припинення компенсації з підстав, не передбачених пунктами 13, 17 Порядку №68, а саме - у зв`язку із сумнівами щодо реальності послуг няні чи недоліками договору є неправомірним.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивачкою для отримання компенсації були подані недостовірні документи.

Таким чином, суд вважає, що Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації безпідставно не виплачувало позивачці суми компенсації послуги "муніципальна няня" протягом січня 2020 року по квітень 2020 року включно, а тому позовна вимога щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації () виплатити ОСОБА_1 (Паспорт: НОМЕР_1 ІІН НОМЕР_2 ) компенсацію послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року по квітень 2020 року включно підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідач не навів будь-яких змістовних аргументів на противагу доводам позовної заяви, не довів, що його бездіяльність із виплати ОСОБА_6 компенсації послуг няні допущена на підставах, встановлених законодавством.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не обґрунтована правомірність своєї бездіяльності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Суд дійшов висновку про стягнення з Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 ( Паспорт: НОМЕР_3 ІІН НОМЕР_4 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на підставі ч.8 ст.139 КАС України, оскільки спір в суді виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Також у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2-4 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Від відповідача не надходило клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у зв`язку із чим суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (вул.Т.Шевченка,169, смтОвідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801, ), за участю третьої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )компенсацію послуги "муніципальна няня" на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року по квітень 2020 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (вул. Т. Шевченко, 169, смт. Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801, ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )судові витрати у розмірі 1840 грн. (тисяча вісімсот сорок) грн. та 80 коп. (судовий збір 840 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу 1000 грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.