Справа № 580/4157/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 жовтня 2020 року справа № 580/4157/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/4157/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОНАСТИРИЩЕ ІНВЕСТ ГРУП»

до Державної податкової служби України (відповідач 1), Головного управління ДПС у Черкаській області (відповідач 2)

про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

28.09.2020 ТОВ «МОНАСТИРИЩЕ ІНВЕСТ ГРУП», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області просить:

- визвати протиправним та скасувати рішення про відмову в задоволенні скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.09.2020 № 47965/43226062/2, ухвалене комісією центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України;

- зобов`язати Державну податкову службу України скасувати рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2020 №1873214/43226062, ухвалене комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області;

- зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03.08.2020 № 3, подану на реєстрацію 17.08.2020, складену позивачем отримувачу (покупцю) Селянському (фермерському) господарству «Юлія» (реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про зупинку ) датою подання податкової накладної - 17.08.2020;

- зобов`язати відповідача 2 скасувати рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків від 25.05.2020 (без встановлених реквізитів).

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. У позовній заяві не зазначено: ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ відповідачів.

Відповідно до підпункту 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, що повинно сприяти ефективному захисту порушених прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Позивач у позові просить - визвати протиправним та скасувати рішення про відмову в задоволенні скарги та зобов`язати Державну податкову службу України скасувати рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2020 №1873214/43226062.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс № 2755) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.2 статті 56 Кодексу № 2755 встановлено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Кодексу № 2755 з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не належить адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Кодексу № 2755 у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Частино 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Позивач у позові фактично оскаржує дії та рішення комісії центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) Державної податкової служби України вчинені/прийняті під час процедури адміністративного оскарження та не ставить вимог щодо визнання протиправним рішення про зупинення реєстрації, що не є належним способом захисту відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено у контексті реалізації адміністративного порядку оскарження рішення з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України кожним із відповідачів.

Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на підставі адміністративного розсуду. Відмова у реєстрації ПН/РК є дискрецією у виконанні повноважень контролюючого органу, якому надано повноваження діяти на власний розсуд у межах закону.

Наявність повноважень - це одна з обставин, що входять до предмета доказування у справі, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення, незаконність якого не обґрунтовано позивачем за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з метою здійснення судового контролю.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 у редакції постанови КМУ від 21.02.2018 № 204 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється, зокрема у день набрання рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення) законної сили.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1246 у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. Датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі - Постанова № 1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 1200 установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Державна фіскальна служба до часу утворення центральних органів виконавчої влади, зазначених у цьому пункті, має повний доступ до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на Державну податкову службу та Державну митну службу.

Повноваження щодо реєстрації ПН/КК до ПН належать Державній податковій службі, натомість позивач у позові просить зобов`язати відповідача 2 (Головне управління ДПС у Черкаській області) зареєструвати в ЄРПН ПН від 03.08.2020 № 3, не зазначаючи обґрунтування позовної вимоги.

Згідно частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивачем надано до суду фото(ксеро)копії документів, що не засвідчені у встановленому порядку, позаяк відсутня дата засвідчення копій.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, що необхідно сплатити.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява містить вимоги немайнового характеру, тому судовий збір за подання даної позовної заяви становить 4204 грн. Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38031150; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA4023002; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Частиною 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Позивач просить зобов`язати відповідача 2 скасувати рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків від 25.05.2020 (без встановлених реквізитів), проте не надає оскаржуваного рішення у додатках до матеріалів позовної заяви та не обґрунтовує позицію.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статті 160, статті 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 4, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОНАСТИРИЩЕ ІНВЕСТ ГРУП» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- нової редакції позовної заяви із зазначенням: ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ відповідачів; способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України; обґрунтування яке право позивача порушено у контексті реалізації адміністративного порядку оскарження рішення з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України кожним із відповідачів;

- засвідчених у встановленому порядку копій документів, доданих до позовної заяви;

- оригіналу або засвідченої у встановленому порядку копії оскаржуваного рішення;

- доказу сплати судового збору у сумі 2102 грн.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова