Справа № 580/4243/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року справа № 580/4243/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у одноособово в складі головуючого судді - Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Виноградової А.С.

представника позивача - Гребінного В.В. (згідно з посадою),

відповідача - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду правилами загального позовного (термінового) провадження адміністративну справу за позовом ОРЛОВЕЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ до ОСОБА_1 про обмеження на мирне зібрання,

УСТАНОВИВ:

01.10.2020 ОРЛОВЕЦЬКА СІЛЬСЬКА РАДА (19515, Черкаська обл., Городищенський р-н., с.Орловець, вул.Смілянська, буд.1; ) (далі - позивач) подала у Черкаський окружний адміністративний суд позов до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий) (далі - відповідач) про заборону відповідачу та іншим учасникам 02.10.2020 в період з 17 год 00 хв. до 24 год 00 хв. проведення мирної ходи вулицею Цвітківська с. Орловець, Городищенського району Черкаської області з подальшим проведенням мітингу.

Додатково просив розглянути справу негайно.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу надійшло повідомлення відповідача про проведення мирної ходи, не ініційованої жителями села, за вказаною вище адресою, з подальшим проведенням мітингу. Під час проведення вказаного мітингу буде використовуватися відкритий вогонь з дотриманням всіх норм пожежної безпеки, карантинних обмежень та дотримання діючого законодавства. Орієнтовна кількість учасників - 200 осіб, відповідальна особа - відповідач. Позивач вважає, що проведення вказаної мирної ходи за участю такої кількості осіб унеможливить дотримання вимог постанови КМУ від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом COVID-19», а саме неможливим буде забезпечити проведення вказаної ходи за участю більше однієї особи на 5 кв. м. території та дотримання між учасниками фізичної дистанції не менше ніж 1,5 метра.

Ухвалою суду від 01.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд прави одноособово за правилами загального позовного (термінового) провадження.

Заслухавши учасників, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позову з огляду на таке.

З повідомлення, підписаного Головою ФГ «Наумець» ОСОБА_1. та адресованого Голові Орловецької сільської ради, Голові Городищенської РДА, до відома: Голові Антирейдерського оперативного штабу Голові Черкаської ОДА Сергійчуку С.І., керівнику Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області, керівнику ГУНП у Черкаській області, керівнику 4 ДПРЧ У ДСНС України у Черкаській області, керівнику ЧАО «Телеканал «Интер», керівнику телеканалу ICTV, керівнику ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», керівнику редакції Кореспондент.net, керівнику ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», керівнику « 5 канал»,- суд установив, що вказане підприємство має намір 02.10.2020 в період з 17-00 до 24-00 провести мирну ходу вулицею Цвітковська в селі Орловець Городищенського району Черкаської області з подальшим проведенням мітингу. Додатково повідомлено, що під час проведення мітингу буде використовуватися відкритий вогонь з дотриманням всіх норм пожежної безпеки, карантинних обмежень та дотриманням діючого законодавства України. Метою мітингу є привернення уваги суспільства до проблеми рейдерських захоплень в Україні в сфері сільського господарства та зволікання правоохоронних органів в розслідування злочинів у такій сфері. Запланована кількість учасників близько 200 осіб, відповідальна особа за проведення мирного зібрання ОСОБА_1 .

Тому позивач звернувся з вищевказаним позовом в суд.

З довідки Виконавчого комітету Орловецької сільської ради від 30.09.2020 №273 суд встановив, що позивач на виконання вимог ч.2 ст.280 Кодексу адміністративного судочинства України додатково направив на адресу електронної пошти відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1) копію позовної заяви і додатків та оприлюднив позовну заяву на своєму офіційному сайті http://orlovec.gor-vlada.gov.ua.

Для вирішення спору суд врахував.

Відповідно до ст.11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.

Згідно зі ст.39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.1 Закону України від 21 червня 2018 року №2469-VIII «Про національну безпеку України» (далі - ЗУ №2469-VIII) громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз.

Національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.

Загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України.

Правову основу державної політики у сферах національної безпеки і оборони відповідно до ст.2 вказаного Закону становлять Конституція України, цей та інші закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані на виконання Конституції та законів України інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ №2469-VIII державна політика у сферах національної безпеки і оборони спрямована на захист: людини і громадянина - їхніх життя і гідності, конституційних прав і свобод, безпечних умов життєдіяльності; суспільства - його демократичних цінностей, добробуту та умов для сталого розвитку; держави - її конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності; території, навколишнього природного середовища - від надзвичайних ситуацій.

Згідно з ч.1 ст.4 ЗУ №2469-VIII у межах повноважень, наданих відповідно до Конституції України, сектор безпеки і оборони підлягає демократичному цивільному контролю (далі - цивільний контроль).

Система цивільного контролю складається з контролю, що здійснюється Президентом України; контролю, що здійснюється Верховною Радою України; контролю, що здійснюється Радою національної безпеки і оборони України; контролю, що здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; судового контролю; громадського контролю.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування згідно з ч.2 ст.8 ЗУ №2469-VIII в межах повноважень, визначених Конституцією і законами України:

1) заслуховують, за потреби, доповіді посадових осіб правоохоронних органів, що знаходяться на відповідній території, про виконання вимог законодавства щодо забезпечення громадської безпеки та правопорядку;

2) контролюють стан допризовної підготовки і відбору громадян на військову службу, правового і соціального захисту громадян, які мають бути призвані на військову службу, перебувають на військовій службі, звільнених у запас чи відставку, учасників бойових дій та членів їх сімей;

3) взаємодіють з органами військового управління під час планування та проведення (в умовах присутності цивільного населення) потенційно небезпечних заходів за участю особового складу Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки з метою запобігання і недопущення надзвичайних ситуацій, а також ліквідації їх наслідків;

4) інформують громадськість, зокрема через засоби масової інформації, про свою діяльність у виконанні завдань, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки і оборони.

Для здійснення цивільного контролю органи місцевого самоврядування можуть утворювати депутатські комісії, а в місцевих органах виконавчої влади можуть створюватися відповідні підрозділи.

Судовий контроль визначений ст.9 вказаного Закону та полягає в тому, що рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб можуть бути оскаржені в суді.

Контроль за викладеними в позовній заяві доводами з приводу побоювань за дотримання громадського та публічного порядку уповноважені здійснювати правоохоронні органи. У вказаному вище повідомленні відповідача відображено інформування правоохоронних органів, та органів цивільного захисту, ЗМІ щодо запланованого заходу. Отже, побоювання позивача щодо можливості виникнення негативних наслідків не обґрунтовані та не доводять реальності такої загрози.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень, не довів жодним доказом наявність обставин і фактів, на які посилається в позовній заяві, та їх безпосередній вплив на вищевказані національну безпеку та інтереси, громадський порядок.

Суд звертає увагу сторін, що мирне зібрання передбачає участь мінімум двох осіб у певному місці з метою вираження або формування поглядів і досягнення певної спільної мети. Позивач не довів, що мета зібрання суперечить вимогам закону.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про масові зібрання) від 19 квітня 2001 року №4рп/2001 (справа №1-30/2001), організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і, водночас, надавати можливість відповідним органам вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. При здійсненні громадянами права на свободу думки і слова, на вільне поширення своїх поглядів і переконань не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей. Умовою можливого обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання є створення реальної небезпеки заворушень чи злочинів, загрози здоров`ю населення або правам і свободам інших людей через проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань та лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку. Завданням суду у таких справах є перевірити обґрунтованість застосування обмеження у реалізації конституційного права громадян на мирні зібрання за зверненням відповідного суб`єкта владних повноважень, а в разі обґрунтованості обрати той спосіб обмеження цього права, який був би адекватним (найменшим) за встановлених небезпеки чи загроз і забезпечував досягнення мети такого обмеження - запобігання заворушенням чи злочинам, охорона здоров`я населення або захист прав і свобод інших людей.

Зважаючи, що відповідачем позивач визначив фізичну особу, яка звернулася саме як голова фермерського господарства і його повідомлення щодо намірів не містить конкретної інформації щодо осіб - учасників мирної ходи чи мітингу, суд врахував.

Позивач на підставі ч.7 ст.280 КАС України повинен обґрунтувати необхідність встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань у демократичному суспільстві та пропорційність запропонованого у позові способу обмеження.

Відповідно до ч.9 ст.280 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров`ю населення або правам і свободам інших людей. У разі встановлення обмеження права на свободу мирних зібрань суд повинен обґрунтувати у постанові необхідність встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань, а також пропорційність способу такого обмеження. Якщо для досягнення цілей такого обмеження достатньо застосувати менш обтяжливий для відповідача спосіб обмеження, ніж запропонував позивач, суд зобов`язаний його застосувати.

Згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному гарантується свобода пересування та право вільно залишати територію України.

Відповідно до ст.ст. 27, 34, 49, 50 Конституції України передбачено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань; кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; держава забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя; кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Відповідач має конституційне право перебувати у будь-якому місці за будь-якою адресою, брати участь у будь -яких не заборонених законом заходах.

Згідно з п.9ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Отже, судове рішення не може встановлювати обов`язки для осіб, що не залучені відповідачами у справі.

Оскільки серед заявлених цілей позову забезпечення дотримання карантинних заходів, суд врахував, що згідно з п.1 постанови КМУ від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до норм пунктів 3-4 Постанови рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням http://covid19.gov.ua). "Жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки встановлюється на території регіону, в якому наявне значне поширення COVID-19.

Суд врахував, що місце запланованого заходу не входить до червоного рівня епідеміологічної небезпеки та входить до жовтого.

Згідно з п.10 Постанови на території України на період дії карантину забороняється:

1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні;

3) самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Відповідно до п.11 Постанови на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "зелений" рівень епідемічної небезпеки, забороняється:

1) проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів за участю більше однієї особи на 5 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), а також діяльність кінотеатрів та закладів культури з наповненістю кінозалів або залів понад 50 відсотків місць у кожному окремому кінозалі або залі. Організатор заходу є відповідальним за дотримання між учасниками фізичної дистанції не менше ніж 1,5 метра у разі проведення заходу із розміщенням учасників стоячи;

2) здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно;

3) проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування із організацією дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо);

4) відвідування закладів дошкільної, загальної середньої, позашкільної та спеціалізованої мистецької освіти у разі, коли на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19 перебуває більше ніж 50 відсотків здобувачів освіти та персоналу закладу освіти.

На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, згідно з п.12 Постанови додатково до протиепідемічних обмежень, установлених для "зеленого" рівня епідемічної небезпеки, забороняється:

1) відвідування сторонніми особами установ і закладів соціального захисту, в яких тимчасово або постійно проживають/перебувають громадяни похилого віку, ветерани війни і праці, особи з інвалідністю, особи із стійкими інтелектуальними або психічними порушеннями, установ і закладів, що надають соціальні послуги сім`ям/особам, які перебувають у складних життєвих обставинах, крім установ і закладів, які надають соціальні послуги екстрено (кризово);

2) діяльність хостелів;

3) роботу після 24-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

На території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "зелений" та "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до п.13 Постанови дозволяється проведення спортивних заходів спортсменів національних збірних команд України з олімпійських, неолімпійських, національних видів спорту, видів спорту осіб з інвалідністю та спортсменів командних ігрових видів спорту професійних спортивних клубів за умови дотримання учасниками таких заходів відповідних санітарних і протиепідемічних заходів та здійснення обов`язкового щоденного контролю стану здоров`я учасників.

Доводи позивача про наявність загрози поширення інфекції із-за ймовірної кількості учасників та намірів учасниками запланованої акції порушити протиепідеміологічні заходи не підтверджені жодним належним і достовірним доказом.

Позивач також не довів, що обмеження на мирне зібрання у формі заборони його проведення є волевиявленням громади села Орловець, зважаючи на відсутність рішень сесії відповідної ради депутатів.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки не доведено реальності загрози інтересам національної безпеки та громадського порядку, небезпеки заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрози здоров`ю населення або правам і свободам інших людей, суд дійшов висновку, що доводи позову є непідтвердженими припущеннями.

Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст.139 КАС України.

Докази понесення позивачем судових витрат підтверджені квитанцією від 30.09.2020 №0.0..1 про розмір судових витрат у сумі 2102,00грн. Зважаючи на результат вирішеного спору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 268, 272, 273, 275, 280, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволені позову ОРЛОВЕЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ (19515, Черкаська обл., Городищенський р-н., с.Орловець, вул.Смілянська, буд.1; ) у забороні поводити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий) та іншим учасникам 02 жовтня 2020 в період з 17 год 00 хв. до 24 год 00 хв. мирну ходу на вулиці Цвітківська с. Орловець, Городищенського району Черкаської області з подальшим проведенням мітингу.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд не пізніше дня, наступного за днем його проголошення.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі, проголошене та підписане 01.10.2020.