Справа № 160/5442/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 жовтня 2020 року Справа №160/5442/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" про розподіл судових витрат у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позовну заяву позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" (, 49000, м. Дніпро, площа Героїв Майдану, буд. 1, оф. 152) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 1470425/41701663 від 28.02.2020 р. про неврахування таблиці даних платника податків на додану вартість.

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП", в якій позивач просить винести додаткове рішення по справі, яким здійснити розподіл судових витрат по справі, стягнувши з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «Ферст Груп» суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 гривень та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" зазначило, що з метою отримання правової допомоги Позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «В`ячеслава Тиховліса» від 12 грудня 2018 року. У відповідності з актом приймання-передачі наданих послуг від 17.09.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 12.12.2018, сума гонорару Адвокатського бюро склала 8000 грн. додаткової угоди № 4 до договору про надання правової допомоги, з яких вбачається порядок розрахунку гонорару адвоката, та в тексті адміністративного позову було зазначено попередній розрахунок судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу. П. 5 вказаної додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги визначено, що гонорар за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає оплаті Адвокатському бюро протягом 60 календарних днів з дати винесення судом першої інстанції рішення по суті справи або винесення судом першої інстанції іншого рішення, яким завершується провадження у справі в суді першої інстанції з будь-яких підстав Тобто гонорар адвокату буде сплачено протягом 60 календарних днів з дати винесення судом першої інстанції рішення, а тому до настання зазначеного моменту підстави для надання документу про оплату витрат на правову допомогу відсутні. Для розподілу витрат на правову допомогу не є необхідним надання документу про оплату витрат на правову допомогу. За подачу адміністративного позову у справі позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн. Однак, згідно рішення від 07.09.2020 р. суд вирішив частково стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1051 грн, мотивуючи це тим, що позов задоволено частково. На думку позивача такий висновок суду не відповідає положенням КАС України з огляду на наступне. Як вбачається з позовної заяви, вона містить одну позовну вимогу - визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 1470425/41701663 від 28.02.2020 р. про неврахування таблиці даних платника податків на додану вартість. Про те, що позов містить одну вимогу також свідчить сплачений позивачем розмір судового збору. Зобов`язання комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надати суду звіт про виконання судового рішення є не позовною вимогою, а формою судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченою ч. 1 ст. 382 КАС України, яка може застосовуватись судом. З огляду на наведене, позивач вважає, що суд повинен стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102 грн.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Встановлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області 3-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання до суду пояснень щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області правом на надання пояснення з приводу поданої заяви не скористалось.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження факту надання адвокатом правової допомоги позивачу до суду було надано: договір про надання правової допомоги від 12.12.2018 року, додаткову угоду від 15.05.2020 року до договору про надання правової допомоги від 12.12.2018 року, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 12.12.2018 року.

Позивач у поданій заяві посилається на п. 5 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги, яким визначено, що гонорар за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає оплаті Адвокатському бюро протягом 60 календарних днів з дати винесення судом першої інстанції рішення по суті справи або винесення судом першої інстанції іншого рішення, яким завершується провадження у справі в суді першої інстанції з будь-яких підстав Тобто гонорар адвокату буде сплачено протягом 60 календарних днів з дати винесення судом першої інстанції рішення, а тому до настання зазначеного моменту підстави для надання документу про оплату витрат на правову допомогу відсутні. Для розподілу витрат на правову допомогу не є необхідним надання документу про оплату витрат на правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

З вимог статті 134 КАС України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19.

Позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної сплати понесених витрат на правничу допомогу.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 судом відхиляються, оскільки правовідносини у справі, що розглядається та у справі №922/445/19 виникли за різних фактичних обставин.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної сплати понесених витрат на правничу допомогу, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат на сплату судового збору, суд зазначає наступне.

За подачу адміністративного позову у справі позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн.

Згідно рішення від 07.09.2020 р. суд вирішив стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1051 грн.

Як вбачається з позовної заяви, вона містить одну позовну вимогу - визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 1470425/41701663 від 28.02.2020 р. про неврахування таблиці даних платника податків на додану вартість.

Зобов`язання комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надати суду звіт про виконання судового рішення є не позовною вимогою, а формою судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченою ч. 1 ст. 382 КАС України, яка може застосовуватись судом.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕРСТ ГРУП (3) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна).

Керуючись ст. ст. 132, 134, 241, 243-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" про розподіл судових витрат у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРСТ ГРУП" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕРСТ ГРУП (3) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна).

У задоволенні іншої частини,- відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.10.2020 року.

Суддя О.М. Неклеса