Справа № 620/2163/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/2163/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Андрушко І.М,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Юхименко Ольги Леонідівни, в якому просить визнати протиправним та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2019 № 59012957.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міст Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Вказує, що відповідач здійснює примусове виконання в межах виконавчого округу м. Києва, однак жодного майна на території м. Києва вона не має, постійно мешкає на території міста Чернігова, будь-яких доказів на підтвердження знаходження грошових коштів на рахунку в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк» матеріали виконавчого провадження не містять, а тому відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки стягувачем було подано заяву про примусове виконання із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4. Вказує, що боржник є власником вказаного рахунку та наявних на ньому коштів, а приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням майна боржника.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. Позивач просила розгляд справи провести у її відсутності.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, було відмовлено в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, оскільки остання подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 10.04.2019 було видано виконавчий напис № 7938 про стягнення з боржника, ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 49958,89 грн (а.с.73).

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни з заявою про примусове виконання вищенаведеного виконавчого напису (а.с.58).

03.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59012957 (а.с.9).

Позивачка, вважаючи, що виконавчий документ було пред`явлено до виконання не за належним місцем виконання, звернулася до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів (частина перша статті 3 Закону).

Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 24 Закону передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно частин першої, третьої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

В силу частин першої, другої статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Зі змісту наведених норм випливає, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту позивача серії НОМЕР_2 , виданого Деснянським РВ у м. Чернігові УМВС України в Чернігівській області 30.06.2015, позивачка з 10.08.2017 по 14.07.2018 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , наступний запис про реєстрацію місця проживання з 03.07.2020 також АДРЕСА_1 (а.с.23-24).

При цьому, в постанові про відкриття провадження від 03.05.2019 ВП № 59012957 вказано адресу боржника: АДРЕСА_1 , яка і є місцем виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 7938 від 10.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 49958,89 грн.

Водночас, як вбачається з вищевказаної постанови, виконавчим округом відповідача, приватного виконавця Юхименко О.Л., є місто Київ.

Так, згідно довідки Акціонерного товариства «Банк Форвард» у позивача є рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4 (а.с.59).

Дійсно, відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) та безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Так, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів. При цьому, наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожним місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень відповідача про місцезнаходження майна боржника, грошових коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, з огляду на те, що з аналізу змісту довідки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» слідує, що вона містить відомості лише про наявність карткового рахунку у позивача та не містить відомостей про наявність на цьому картковому рахунку грошових безготівкових коштів.

Будь-яких доказів на підтвердження знаходження на рахунку позивача в валюті гривня в AT «Перший Український Міжнародний Банк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, грошових коштів позивача, або на інших рахунках, що б давало підстави вважати їх майном боржника, матеріали виконавчого провадження не містять.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, у першу чергу, не звернув стягнення на грошові кошти на вказаному картковому рахунку позивача, а виніс оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на правові висновки Верховного Суду, висловлені в постанові від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15, суд зазначає, що у вказаній справі була надана оцінка подібним правовідносинам накладення арешту, коли в даній справі оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження.

Щодо листа Міністерства юстиції України від 11.06.2018, то суд зазначає, що останній не має сили нормативного акту, отже, не може регулювати спірні правовідносини. Крім того, в листі надано оцінку правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за умови знаходження грошових коштів на рахунках боржника, відкритими ним самостійно.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2019 ВП № 59012957.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 03.09.2020 позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання до суду позову в розмірі 840,80 грн до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що при поданні адміністративного позову судовий збір позивачем не було сплачено, ухвалою суду від 03.09.2020 відстрочено сплату судового збору за подання до суду позову до ухвалення судового рішення у справі, а адміністративний позов задоволено повністю, суд, відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2019 № 59012957.

Стягнути з приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 35-Б, м. Київ, 02002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду (рахунок UA4025002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 жовтня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко