Справа № 938/109/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 938/109/20 пров. № А/857/9157/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань - Михальської М.Р.,

представника позивача - Фединяка Р.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2020 року (головуючий суддя: Бучинський А.Б., місце ухвалення - смт. Верховина, дата складення повного тексту рішення - 07.07.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

встановив:

ОСОБА_1 , 21.02.2020, через поштове відділення зв`язку, звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил від 11.02.2020 № 180/20600/19, справу про порушення митних правил закрити.

Обґрунтовуючи позов покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ним, під час митного оформлення було надано належні товаросупровідні документи, які підтверджують митну вартість придбаного транспортного засобу на суму 22 000 євро і в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що під час оформлення транспортного засобу з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, було вказано неправдиві відомості щодо вартості автомобіля.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2020 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення суперечить нормам матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що що ОСОБА_2 при подачі митної декларації не надав органу доходів і зборів рахунок № 2019/174 від 12.11.2019, який містить відомості для визначення митної вартості товару, що призвело до заявлення у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості, а саме про вартість товару.

Представник позивача Фединяк Р.В., у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 180/20600/19 від 11.02.2020, винесеною в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабаком В.Я., позивача визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 89 705,731 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 16.11.2019 гр. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Краківець» Львівської митниці ДФС товар - автомобіль марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік 2013, виробник Німеччина, придбаний ним у німецької компанії «KR CarService».

Уповноваженою ним особою ФОП ОСОБА_3 16.11.2019 подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ з метою проведення митного оформлення товару із сплатою належних митних платежів та випуску його у вільний обіг на території України. Одночасно з митною декларацією у якості документа, який містить відомості щодо вартості товару, подано рахунок німецької компанії «KR CarService» № 2019/173 від 12.11.2019 про продаж товару автомобіля марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік 2013, виробник Німеччина на суму 22 000 євро. Із заявленої митної вартості транспортного засобу були розраховані митні платежі в розмірі 223913,24 грн.

Під час проведення митного контролю по митній декларації було витребувано додаткові документи для визначення митної вартості транспортного засобу. ОСОБА_1 , через уповноважену особу, 19.11.2019 подані митниці додаткові документи, а саме квитанцію № 19 від 12.11.2019 про сплату ОСОБА_1 німецькій компанії «KR CarService» по рахунку № 2019/173 коштів за товар автомобіль марки BMW, модель X-5 у сумі 25500 євро, а також 12.11.2019 рахунок німецької компанії «KR CarService» № 2019/174 від 12.11.2019 щодо розміру застави у на суму 3500 євро, які згідно пояснень ОСОБА_1 , йому було повернуто після вивезення товару з Німеччини.

Митний орган вважав, що ОСОБА_2 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме при подачі митної декларації не надав органу доходів і зборів рахунок № 2019/174 від 12.11.2019, який містить відомості для визначення митної вартості товару, що призвело до заявлення у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості, а саме про вартість товару.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідачем не доведено факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у зв`язку із чим рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 485 Митного кодексу України, передбачено, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч. ч. 5, 6 ст. 264 МК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 , згідно договору № 13 від 10.02.2016 уповноважив ФОП ОСОБА_3 здійснювати від його імені декларування товарів.

Уповноваженою ним особою ФОП ОСОБА_3 , 16.11.2019 до Львівської митниці ДФС подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA206010/2019/425655 з метою проведення митного оформлення товару, а саме автомобіля марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік 2013, виробник Німеччина, згідно якої визначено ціну товару в сумі 22000 Євро що становить 587358,90 грн, з якої сплачено митні платежі в сумі 223913,24 гривень.

На підтвердження вартості транспортного засобу, позивачем представлено рахунок № 2019 173 від 12.11.2019 «KR CarService» ОСОБА_4 (а. с. 20-21), згідно якого загальна вартість вживаного автомобіля марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік 2013, виробник Німеччина з ПДВ 19% становить 22 000,00 Євро.

Крім цього, ОСОБА_1 надано рахунок № 2019 174 від 12.11.2019 (а. с. 22-23) ОСОБА_4 «KR CarService», щодо сплати завдатку за ПДВ вживаного автомобіля марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 в сумі 3500 Євро.

Позивачем, обидва ці рахунки сплачені однією квитанцією на суму 25500 євро (а. с. 47).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно квитанції «вашого переказу за кордон» від 25.11.2019 з рахунку ОСОБА_4 повернуто ОСОБА_1 , завдаток за ПДВ вживаного автомобіля BMW X-5, НОМЕР_1 в сумі 3500 Євро (а. с. 27-28).

Проаналізувавши вищенаведені документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 при покупці вищенаведено автомобіля, здійснено оплату його вартості в сумі 22000 євро (рахунок № 2019 173 від 12.11.2019) та завдаток за ПДВ вживаного автомобіля в сумі 3500 євро (рахунку № 2019 174 від 12.11.2019). Однак, завдаток за ПДВ вживаного автомобіля в сумі 3500 євро, йому було повернуто після ввезення транспортного засобу на територію України.

Тобто, фактично ціна, за яку позивач придбав автомобіль марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік 2013, становить - 22000 євро.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта, що сума 3500 євро завдатку за ПДВ вживаного автомобіля протиправно не були включені позивачем до заявленої митної вартості вказаного транспортного засобу, оскільки вказана сума, відповідно до рахунку № 2019 174 від 12.11.2019, не є ціною, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар (автомобіль), а є сумою завдатку за ПДВ вживаного автомобіля, яка була повернута ОСОБА_1 (а. с. 27-28).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки на момент митного оформлення автомобіля марки BMW, модель X-5, номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік 2013, виробник Німеччина, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, ціну та його оплату, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом, тобто ОСОБА_1 не вчинено дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Апеляційна скарга Галицької митниці Держмитслужби не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 272, 286, 313, 316, 321, 322, 325, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2020 року у справі № 938/109/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 05.10.2020.