Справа № 200/5882/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р. Справа№200/5882/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Хомилєв С.Г.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до тексту позовної заяви, позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає нездійсненні виплати і перерахунку пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії з одночасним перерахунком пенсії за вислугу років та надалі виплачувати її на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням довідки Головного управління ДСНС України у Донецькій області №595 від 22.03.2018 про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії, який займає посаду начальника центра бойової підготовки Управління пожежної охорони Донецького облвиконкому, зі спеціальним званням підполковник за вислугою років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію з 1999 року. Під час проведення активної фази антитерористичної операції та інтенсивних обстрілів був змушений виїхати з міста Донецька до Автономної республіки Крим, переоформив пенсію через відділ пенсійного обслуговування Центру фінансового забезпечення Міністерства внутрішніх справ по Республіці Крим. У 2017 році повернувся з Криму та на теперішній час проживає на підконтрольній органам державної влади України території, у місті Мар`їнка Донецької області.

З метою поновлення своєї пенсії на території України та у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», звернувся до Головного управління ДСНС України у Донецькій області (м. Маріуполь) для оформлення довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01.03.2018. Головним управлінням ДСНС України у Донецькій області зазначена довідка від 22.03.2018 за №595 була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за вих. листом від 30.05.2018 №12/14/2564. Але до теперішнього часу виплату пенсії не поновлено. З метою досудового врегулювання, позивач звертався із відповідними заявами до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області. З відповідей відповідача вбачається що відповідачем не поновлюються пенсійні виплати у зв`язку із відсутністю паперової пенсійної справи. Електронна база даних є у розпорядженні відповідача, що, на погляд позивача, не перешкоджає Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії. Вважаючи таку бездіяльність протиправною позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №200/5363/20-а, суд ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем, у встановлений судом строк, надано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262) до 31.10.2014 року.

09 квітня 2015 року Головним управлінням отримано лист відділу пенсійного обслуговування ЦФЗ МВС по Республіці Крим від 04.03.2015 № 18/824 щодо запиту Атестату про припинення виплати пенсії Позивачу, з метою поновлення виплати пенсії в Республіці Крим.

На виконання вимог угоди Головним управлінням листом № 3966/03-02 від 10 квітня 2015 року направлено до відділу пенсійного обслуговування ЦФЗ МВС по Республіці Крим атестат про припинення пенсійних виплат Позивачу у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації (копія додається).

У Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) відсутні норми, які визначають порядок поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання, тому у даному випадку застосовуються норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абз. 4 п.1.5. Порядку № 22-1).

З урахуванням означеної норми Позивач 19.06.2019 особисто звернувся до відповідача із заявою про запит пенсійної справи з Республіки Крим.

01.07.2019 до Пенсійного фонду Російської Федерації відповідачем було спрямовано запит пенсійної справи Позивача, оскільки поновлення виплати пенсії здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (п. 2.8. Порядку № 22-1).

Листом від 30.08.2019 № 18/4484 відділ пенсійного обслуговування ЦФЗ МВС по Республіці Крим спрямував Довідку-атестат про припинення виплати пенсії Позивачу та повідомив, про те, що паперову пенсійну справу Позивачу видано йому руки на підставі його особистої заяви.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що оскільки ним не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно Позивача, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач надав суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідачем не надано документів, на підтвердження того, що паперову пенсійну справу переміщено в місце іншого зберігання з архіву пенсійних справ, який розташовано у м. Донецьк, тим самим ГУ ПФУ не спростовано факт того, що пенсійна справа зберігається там з 1999 року по жовтень 2014 року.

Разом із тим, позивач вказав, що відповідач жодним чином не аргументує відмову у поновленні пенсії за наявністю довідки ВПО, та не застосування приписів постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

З огляду на викладене позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2020 подальший розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 11.08.2020.

На виконання вимог ухвали суду від 11.08.2020 Головним центром обробки спеціальної інформації повідомлено інформацію щодо перетинання державного кордону України, де зазначено про дати перетину (в`їзду та виїзду) ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1 за пунктом пропуску Мар`їнка-Курахове за період з 15.02.2019 по 29.01.2020.

Відповідач явку свого представника до підготовчого судового засідання не забезпечив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Протокольною ухвалою суду від 29.09.2020 підготовче провадження у справі закрито, судовий розгляд по суті вирішено здійснювати у той же день, проти чого представник позивача не заперечував.

Ураховуючи викладене та за відсутності перешкод для розгляду справи по суті, із врахуванням думки представника позивача, керуючись приписами ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Фактичні обставини встановлені судом у справі такі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Позивач має статус внутрішньо-переміщеної особи (довідка від 01.03.2019 №1443-/). Згідно копії посвідчення № НОМЕР_3 позивачу з 12.10.1999 призначена пенсія згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року.

Позивач перебував на обліку в Головному управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262) до 31.10.2014 року.

10.04.2015 позивача знято з обліку у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання за кордон, пенсійні виплати проведено по 31.10.2014, зазначене підтверджується атестатом №3966/0302 від 10.04.2015.

Згідно заяви позивача від 05.03.2018, останній звертався до органу пенсійного фонду, де просив поновити виплату пенсії згідно фактичного місця проживання по довідці переселенця. Вказану заяву спрямовано Центральним об`єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області 09.03.2018 за вих.№6934/02.

Листом від 29.05.2018 за вих.№6963/03-2 Головне управління Пенсійного фонду звернулось до Міністерства Російської Федерації про запит матеріалів пенсійної справи для відновлення виплати пенсії, також про підтвердження або спростування факт отримання пенсії на території Російської Федерації.

Відповідно копії заяви ОСОБА_1 від (дата нечитабельна) червня 2018 року, надана Начальнику відділу пенсійного забезпечення ЦФЗ МВС по республіці Крим, позивач просить припинити виплату пенсії у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до м. Донецька, пенсійну справу видати на руки.

Листом від 28.06.2018 №18/2963 відділом пенсійного обслуговування ЦФЗ МВС по республіці Крим Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомлено, про направлення пенсійної справи №55/1042 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до м.Донецька. При цьому вказано що пенсію виплачено по 31.07.2017 року включно. Додаток пенсійна справа №55/10428 на 120 арк. Вказаний лист містить допис (пенсійну справу отримав в руки ОСОБА_1 , 28.06.2018 року, підпис).

19.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про запит пенсійної справи з Республіки Крим та подальшої виплати пенсії.

01.07.2019 за вих. №6965/03-1 відповідачем спрямовано запит до пенсійного фонду Російської Федерації про запит пенсійної справи для відновлення виплати пенсії за фактичним місцем проживання.

04.10.2019 року відповідачем отримано відповідь на запит пенсійної справи №6965/03-1де відділ пенсійного обслуговування Центру фінансового забезпечення МВС по Республіці Крим повідомляє, що пенсійну справу видано на руки ОСОБА_1 на підставі його особистої заяви. Разом із цим листом надано довідку-атестат про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017, пенсію виплачено у повному обсязі по 31.07.2017.

У подальшому відповідачем до Пенсійного фонду Російської Федерації спрямовано лист від 28.11.2019 про прохання посприяти в отримані особової справи ОСОБА_1 з м. Донецька.

На вищевказаний запит відділом пенсійного обслуговування Центру фінансового забезпечення МВС по Республіці Крим повідомлено про неможливість сприяння у запиті пенсійної справи, також повідомлено про видачу пенсійної справи особисто позивачу та про припинення пенсійних виплат з 01.08.2017.

Відповідачем спрямовувався лист до Пенсійного фонду України від 10.12.2019 стосовно надання роз`яснень щодо поновлення виплати пенсії позивачу за відсутності паперової пенсійної справи, на вказаний лист надано відповідь 27.03.2020 №2800-03023003-9/9864 де вказано, що поновлення можливе за умови надходження паперової пенсійної справи, проходження ідентифікації у встановленому порядку.

Крім цього, в матеріалах справи наявні листи відповідача, адресовані ОСОБА_1 від 28.11.2018 та 10.03.2020, де зазначено про направлення відповідних запитів до органів Пенсійного фонду Російської Федерації стосовно надання пенсійної справи, а також висловлено прохання посприяти в отриманні матеріалів пенсійної справи для можливості поновлення пенсійних виплат на території України.

На час розгляду справи пенсійні виплати позивачу не поновлено, перерахунок пенсії не проведено, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом за захистом порушеного права.

Письмові докази, що містяться у матеріалах справи досліджені судом у порядку передбаченому ст. 211 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 10 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262), постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» та пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, органами, що здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій за вислугу років та по інвалідності, особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262 з 01.01.2007 року визначені головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п. 12 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (далі - Положення № 28-2), Управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Частиною 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Частиною 2 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або уповноваженого ним органу особисто або через представника, що діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до положень п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005р. (далі по тексту - порядок), заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Згідно п. 2.8 порядку, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідачем фактично не вирішено по суті питання про поновлення виплати раніше призначеної пенсії і не задовольнив, і не відмовив у задоволенні заяви, а лише направляв листи із проханнями сприяння щодо отримання матеріалів паперової пенсійної справи, суд приходить до висновку, що фактично відповідачем допущено бездіяльність щодо розгляду заяви позивача, яка є протиправною.

При цьому, щодо посилання відповідача на неможливість поновлення пенсійних виплат за відсутності паперової пенсійної справи суд зазначає таке.

Так, відповідно до Інструкції по організації роботи по пенсійному забезпеченню військовослужбовців та членів їх сімей і соціальному обслуговуванню пенсіонерів у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27.06.1995р. №161 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.1995р. №325/861), припинені пенсійні справи та справи з документами, за якими відмовлено у призначенні пенсії, зберігаються протягом певних строків, зокрема, пенсійні справи пенсіонерів з числа військовослужбовців зберігаються протягом 25 років після припинення виплати пенсії.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006р. №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення, перерахунку та виплати пенсій деяким категоріям громадян» функції щодо призначення та виплати пенсій певним категоріям громадян, в тому числі військовослужбовцям передані до органів Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим до управлінь Пенсійного фонду України були передані пенсійні справи колишніх співробітників. Пунктом 3 Постанови КМУ було визначено, що відповідні органи, що здійснювали призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( 2262-12 ), мали забезпечити проведення інвентаризації пенсійних справ, виплатних та інших документів, необхідних для виконання функцій з призначення і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( 2262-12 ) (далі призначення і виплата пенсій), передачу їх до 1 січня 2007 р. органам Пенсійного фонду України згідно з актами, складеними за формою, що затверджується органами, зазначеними у цьому пункті, за погодженням з Пенсійним фондом України, та виплату пенсій до визначеного строку.

Цей Порядок визначав механізм передачі органам Пенсійного фонду України від Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Державної податкової адміністрації, Державного департаменту з питань виконання покарань та інших органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( 2262-12 ), функцій з призначення і виплати пенсій (далі - передача функцій з призначення і виплати пенсій). Передача функцій з призначення і виплати пенсій здійснювалась у певній послідовності, визначеній у Порядку, зокрема: органи, що здійснювали призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ): проводили інвентаризацію пенсійних справ та виплатних документів на підставі контрольно-інвентаризаційних відомостей на момент передачі, складали списки одержувачів пенсій у двох примірниках, здійснювали за графіками, затвердженими органами Пенсійного фонду України, передачу пенсійних справ та виплатних документів, проводили у місячний строк після передачі пенсійних справ та виплатних документів роботу з відновлення пенсійних справ, відсутніх на момент передачі, після чого передають їх органам Пенсійного фонду України.

Крім того, підлягали передачі за формою, що затверджується Пенсійним фондом України: - інформаційно-довідкова база даних, систематизована база даних законодавчих, інших нормативно-правових актів та документація, необхідні для забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій; - закриті виплатні документи та відомості на виплату пенсії за останніх три роки; - архівні пенсійні справи, закриті протягом трьох останніх років; а також закриті на момент передачі: - документи про реєстрацію заяв; - документи про реєстрацію виплатних документів; - документи з обліку даних про переплату пенсій; дані про стан заповнення бази одержувачів пенсій.

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, Пенсійний фонд України для виконання покладених на нього завдань має право, зокрема, користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, одержувати у встановленому законом порядку безоплатно від міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування необхідні для виконання покладених завдань інформацію, документи і матеріали (пп.п.2,3 пункту6).

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 р. за № 41/26486, визначено, що Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань має право: отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань(пп.2 пункту 6).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Згідно з статтею 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII), який набрав чинності з 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3721-XII «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV регламентовано, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Призначення (відновлення) та здійснення контролю за проведенням виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі - Постанова 365).

Згідно пункту 4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Водночас, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, забезпечити передачу пенсійних справ немає можливості.

Територіальні органи Пенсійного фонду України призначають (відновлюють) пенсію на підставі відповідного рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у м. Києві держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - Комісія) за даними електронної пенсійної справи у порядку, визначеному Постановою 365.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з метою дотримання прав громадянина України ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області має достатньо повноважень для розгляду питання щодо поновлення пенсійних виплат позивачу за матеріалами електронної пенсійної справи, оскільки до виїзду за кордон позивач перебував на обліку і отримував пенсію від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, якщо така справа не зберігається в архіві, то відповідач не позбавлений, а навпаки наділений правом на отримання інших даних, необхідних для поновлення виплати пенсії.

Як встановлено судом, у тому числі з письмових пояснень та документів наданих сторонами, позивач виїздив на постійне місце проживання до Російської Федерації, але довідкою-атестатом підтверджено, що на момент звернення до позивача за запитом справи та поновленням пенсійних виплат, органом пенсійного забезпечення Російської Федерації пенсійні виплати припинені з 01.08.2017 року, у зв`язку із переведенням подальшої виплати пенсії до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Донецьку, отже на даний час позивач не є отримувачем пенсії від органів Російської Федерації, разом із тим має статус внутрішньо-переміщеної особи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про поновлення виплати пенсії з одночасним перерахунком пенсії за вислугу років та надалі виплачувати її на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням довідки Головного управління ДСНС України у Донецькій області №595 від 22.03.2018 про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії, який займає посаду начальника центра бойової підготовки Управління пожежної охорони Донецького облвиконкому, зі спеціальним званням підполковник за вислугою років підлягає частковому задоволенню, з урахуванням висновків суду, насамперед щодо розгляду питання про поновлення пенсійних виплат за матеріалами електронної пенсійної справи.

Питання щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки Головного управління ДСНС України у Донецькій області №595 від 22.03.2018 позивачем в заяві про запит пенсійної справи та поновлення пенсійних виплат, взагалі не ставилось, а тому на час звернення позивача до суду з позовом жодна бездіяльність відповідачем по даному питанню не допущена, при цьому без прийняття відповідного рішення стовно поновлення взяття на облік та поновлення пенсійних виплат позивачу, вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії щодо перерахунку пенсії є передчасними.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ від сплати судового збору звільнений.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у неприйнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.06.2019 року про запит пенсійної справи та поновлення пенсійних виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.06.2019 року про запит пенсійної справи та поновлення пенсійних виплат з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 29 вересня 2020 року, повний текст рішення виготовлений 05 жовтня 2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк